# info

name: detailed_info
value:
<b>Biblia de la Blaj din 1795 în traducerea lui Samuil Micu reprezintă cea de-a doua versiune a Sfintei Scripturi tipărită în limba română. Textul de faţă reproduce fidel ediţia jubiliară reeditată în anul 2000 la iniţiativa episcopului Virgil Bercea şi scoasă la Tipografia Vaticana din Roma.</b><p/><b>Copyright:</b> Domeniu Public


# introductions

introduction:
<h2>Cătră cetitoriu</h2><div style='text-indent: 1em;'><p style="text-indent:6.3mm">Scriptura Sfântă, carea cu cuvânt elinesc şi Bibliia să zice, de pre limba elinească, din izvodul celor şeaptezeci de dascali, româneaşte tălmăcită, la anul 1688 în Bucureşti s-au fost tipărit, dar cu foarte întunecată şi încurcată aşezare şi întocmire a graiului românesc şi mult osibit de vorba cea de acum obicinuită, şi mai ales de graiul şi de stilul cel din cărţile besericeşti, care în toate besearicile româneşti să cetesc, şi pentru aceaea pretutindinea tuturor şi de toţi easte cunoscut şi înţeles, cât acea tălmăcire aceii Biblii mai pre multe locuri neplăcută urechilor auzitorilor easte şi foarte cu anevoie de înţeles, ba pre altele locuri tocma fără de înţeles easte, care lucru cu mare pagubă sufletească era neamului şi besearicii românilor. Afară de aceasta, aceale vechi Biblii atâta s-au împuţinat, cât foarte rar, să nu zic bun credincios creştin, ci preot, easte la carele să află, şi nici cu foarte mare preţ făr’ de mare trapăd şi osteneală nu să află, ca să-şi poată neştine cumpăra. Această pricină au fost îndemnat şi pre prealuminatul şi preasfinţitul domn Petru Pavel Aaron, arhiereul Făgăraşului şi vlădica a tot Ardealul şi a părţilor Ţării Ungureşti, cât toată S. Scriptură pre limba românească însuşi o au tălmăcit, ci încă mai lipsindu-i mâna şi îndreptarea cea mai de pre urmă, Tatăl Ceresc bine au voit a-l chema la veacinica odihnă, şi aşea acea tălmăcire, numai pre nişte hârtii scrisă, nesăvârşită şi nedată la lumină au rămas, dintre care hârtii după aceaea, pentru multele mutări din loc în loc, unele s-au pierdut. Deci, ca stilul şi aşezarea graiului întru aceaeaşi Biblie să nu fie osibit, puindu-se unele dintru acea tălmăcire, altele dintru a altuia, s-au socotit ca toată Bibliia de unul cu aseamenea stil şi aşezare a graiului să se tălmăcească. Deci, având eu îndeletnicire, m-am îndemnat să mă apuc de atâta lucru şi să îndreptez graiul Bibliei ceii mai dinainte româneaşte tipărită, iară mai vârtos întru adevăr pociu să zic că mai ales Testamântul cel Vechiu mai mult de Nou de pre cel elinesc a celor şeaptezeci de dascali l-am tălmăcit, care lucru al mieu Măriia sa, prealuminatul şi preasfinţitul domn IOAN BOB, vlădica a toată Ţara Ardealului şi al părţilor Ţării Ungureşti şi al Făgăraşului episcop, iară al mieu prea bun părinte, nu numai l-au ajutat şi l-au ocrotit, ci bine au voit şi la sine a-l lua, şi ca un bun păstoriu pururea priveghitoriu împregiurul turmei şi cu deadinsul străduitoriu şi grijitoriu de mântuirea sufletelor celor de la marele şi întâiul arhiereu, Hristos Dumnezeu, lui încredinţate, bine ştiind că cea mai mare şi mai întâia detorie a păstoriului sufletesc easte propoveduirea cuvântului lui Dumnezeu, pentru aceaea şi Măriia sa, preasfinţitul arhiereu, ca celui ce nimic mai iubit şi mai dorit nu easte decât înmulţirea cunoştinţăi dumnezeieşti şi mântuirea sufletelor şi binele cel de obşte al besearicii şi folosul neamului şi al patriei, a căruia temeiul şi creaşterea easte adevărata cunoştinţă a lui Dumnezeu, carea în Sfânta Scriptură să cuprinde şi de acolo să învaţă; deci, vrând ca mai fierbinte şi mai desăvârşit să-şi plinească şi această mare detorie a chemării sale, bine au voit ca să dea la lumină această Sfântă Scriptură, ca aşea la toţi şi pretutindinea să se vestească şi să se propoveduiască cuvântul şi cunoştinţa lui Dumnezeu. Însă mai înainte, cu multă a sa luare de samă şi osteneală, şi singur bine socotindu-o şi şi cu bărbaţi învăţaţi, cu amăruntul şi – cum să zice – din fir în păr cercându-o şi cernându-o şi cu cea elinească a celor şeaptezeci de dascali şi cu cea veachie românească alăturându-o, unde au trebuit o au îndreptat, ca întru toate să fie aseamenea şi întocma izvodului elinesc a celor şeaptezeci de dascali. Încă, pentru mai bun înţeles, o au luminat pre unele locuri şi cu note şi însemnări dedesupt puse şi pre de laturi, cu paraleale sau însemnarea locurilor unde în S. Scriptură despre acel lucru să mai află scris, precum şi la începutul fieştecărui cap, cu tâlc, care pre scurt spune ce să cuprinde întru acelaşi cap, şi la fieştece carte cu cuvânt înainte, care arată pre scriitoriu şi vreamea şi scoposul şi pricina cărţii şi ceale împrotivă le împrăştie, afară de aceastea şi la începutul Bibliei mai înainte cu frumoase prolegomena o au înzăstrat şi o au îmbogăţit, care toate mare lumină şi învăţătură dau cetitoriului. Întru acest chip isprăvită, în Tipografiia Seminariului Dieţezan al Episcopiei sale, pentru folosul besearicii a tot neamul românesc a să tipări au poruncit.</p><p style="text-indent:6.3mm">Iară, o, iubite cucearnice cetitoriu, am voit a-ţi aduce aminte că doară şi acum întru unele locuri ţi să va părea întunecat graiul, ci pentru aceaea să nu te sminteşti, nici să te pripeşti a vinovăţi şi a defăima lucrul, că întunecarea aceasta şi dintru aceasta vine, că noi nici pentru mai luminat înţeles am vrut de la noi nici măcar un cuvânt cât de mic să băgăm în S. Scriptură, ci ne-au fost voia ca întru toate să rămâie întru curăţeniia sa şi întru tot adevărul său, după cum easte în cea elinească. Aceasta easte pricina întunecării întru unele locuri, că foarte anevoie easte luminat şi cu chiiar înţeles de pre o limbă a tălmăci pre altă limbă, nici un cuvânt adăogând şi ţiind idiotismii limbii ceii dintâiu, că fieştecare limbă are osibiţi ai săi idiotismi. Ci tu, cucearnice cetitoriule, toate le ia în parte bună şi te foloseaşte cu această a noastră osteneală spre mai mare laudă a lui Dumnezeu şi a Sfintei Besearici creaştere şi a sufletului tău mântuire, că acesta easte scopul ostenealii meale, carele sânt al tău cătră Dumnezeu rugătoriu, smeritul întră ieromonaşi,</p><p align="right">Samuil Clain,<br>din Mănăstirea Sfintei Troiţă de la Blaj.</p></div><h2>Cuvânt înainte la Sfânta Scriptură</h2><div CLASS='indent'><p style="text-indent:6.3mm">Doao lucruri să cuvine a să arăta aici. Întâiu, cum că S. Scriptură easte de la Dumnezeu şi să se răspundă la ceale ce împrotivnicii împrotivă aruncă, arătând de nimic bârfealele lor. A doao, cum că Scriptura până la noi nevătămată şi nestrămutată au venit.</p><p style="text-indent:6.3mm"><b>Sfânta Scriptură easte de la Dumnezeu. </b></p><p style="text-indent:6.3mm">Înainte de toate trebuie să arătăm cum că S. Scriptură easte de la Dumnezeu, şi aceaea, precum Dumnezeu o au dat, nestrămutată şi nevătămată până la noi au ajuns.</p><p style="text-indent:6.3mm">Părţile S. Scripturi sânt doao: Testamântul cel Vechiu şi cel Nou. Testamântul cel Vechiu, care Dumnezeu cu jidovii l-au făcut, cuprinde istoriia lucrurilor care cu ei înainte de venirea lui Hristos s-au întâmplat şi prorociile ceale ce mai înainte spunea venirea lui Hristos, şi împreună şi ceale ce sânt de lipsă la îndreptarea năravurilor. Testamântul cel Nou de la întruparea lui Hristos înceape şi să alcătuiaşte din patru Evanghelii, din Faptele Apostolilor şi din Scrisorile lor.</p><p style="text-indent:6.3mm">Zicem, dară, că Scriptura cu adevărat easte sfântă şi de la Dumnezeu însuflată, şi aceasta mai vârtos pentru aceaea că toţi haractirii şi toate seamnele şi însuşirile descoperirei ceii adevărate şi dumnezeieşti întru sine le are. Aceastea sânt temeiurile ceale mai dintâiu ale credinţei ceii adevărate, cum că easte un Dumnezeu, Carele toate le ocârmuiaşte, sufletul easte nemuritoriu şi omul are volnicie şi altele aseamenea, care de învăţătura cea sânătoasă nevătămată, drept, după legile firei ceale noao cunoscute să ţin. Minunile ceale înaintea a nenumărată mulţime de oameni făcute, care nici într-un chip nu să pot arăta mincinoase, de vreame ce Moisi pre tot norodul îl aduce mărturie a minunilor sale, ca nimic să nu zic de ceale ce Iisus Navi şi prorocii au făcut. Aceia cărora s-au făcut descoperirea au fost oameni fără prihană, cu viiaţă bună, neiubitori de mărire deşeartă, şi pentru aceaea nici un prepus nu poate să fie că au vrut să înşeale, ba încă sânt întru ei toate acealea care pot să facă credinţă.</p><p style="text-indent:6.3mm">S. Scriptură easte ca o carte trimisă de la Dumnezeu, prin mâinile prorocilor şi a apostolilor, care aiavea arată pre începătoriul său. Şi mai întru acel chip Scriptura Dumnezeiască să zice, cum şi cărţile împărăteşti să zic, ori cu mâna împăratului fie scrise, sau măcar de el adeverite şi cu peceate împărătească întărite, aşea Dumnezeiasca Scriptură, cum frumos zice S. Augustin, <i>Cuv. 2 în Psalm 90</i>: „Din cetatea aceaea de unde nemernicim, până la noi au venit”, cu peceate dumnezeiască sânt întărite, adecă cu nenumărate minuni şi prorocii. Pentru aceaea, acelaşi S. Părinte, cartea <i>12, De cetatea lui Dumnezeu</i>, scrie: „Credinţa Scripturei minunată vrednicie de crezemânt cu bună vrednicie are în lume şi întru toate neamurile de care, cum că vor creade ei, întră altele care au zis, cu adevărată dumnezeire mai înainte au spus”. Scriptura însaşi agoniseaşte şie credinţă cu mărimea lucrurilor. Graiul easte tocma vreadnic de Dumnezeu, care şi cei învăţaţi şi cei neînvăţaţi pot a-l înţeleage: de tot ce easte rău să feresc, ceale ce sânt bune le poruncesc. Şi mai pre urmă, întră atâta osibire şi înălţime a lucrurilor minunată easte unirea a atâţa scriitori! Scrisorile apostolilor întăresc pre scrisorile prorocilor şi aşijderea a prorocilor pre ale apostolilor. Amândoao Scripturile aceastea, şi cea Veachie şi cea Noao, Dumnezeu în multe chipuri ale Sale le-au cunoscut, cu minuni şi întâmplări luminate le-au întărit.</p><p style="text-indent:6.3mm">Că cine nu să va minuna că lumea cea învăluită de neştiinţă şi de ceaţa deşeartei credinţă, fiindcă un norod carele era într-un unghiu întunecat al pământului, carele cum să cuvine cu cucernicie cinsteaşte pre Dumnezeu, şi tocma înalte cugetă de Dânsul şi de toată rătăcirea curate, carele întru sine are închipuită icoana faptei ceii cu adevărat bune, şi toate ceale bune de la Dumnezeu creade că le ia, legii Lui să supune, pre El povăţuitoriu Îl urmează? De unde au luat israilteanii această cunoştinţă a lui Dumnezeu şi în ce chip întru atâta vreame o au ţinut, atâta cât neamurile ceale vecine şi împăraţii cărora de multe ori au fost supuşi slujba şi închinăciunea unui Dumnezeu adevărat din inimile lor de tot nu o au putut ştearge? Au nu sânt aceastea mare dovedire cum că descoperirea cea dumnezeiască, de carea aici cercăm, unuia acestui norod au fost încredinţată? Pentru aceasta cărţile aceastea o dumnezeire suflă, nu părtinesc dezmierdărilor oamenilor, nu slujesc mândriei şi trufiei lor, nici ştiinţăi ceii deşearte, ci mai vârtos toate dezmierdările ceale necuvioase, trufiia şi poftele le gonesc. Despre Dumnezeu pururea cum să cuvine grăiesc, mărirea Lui o caută totdeauna şi pretutindinea învaţă şi poruncesc viiaţă cuvioasă şi de toată înşelăciunea curată, cucerniciia, dreptatea, înfrânarea, cumpătarea şi alte fapte bune. Scriitorii, carii în osibite vremi au scris aceaste cărţi, de la acelaşi Duh fiind însuflaţi, cu aceaeaşi întocmire a graiului au scris, îndemnând spre faptele ceale bune şi îngrozind de cătră ceale reale, nu cu teamere grăind, ca cum s-ar îndoi, ci cu stătornicie şi cu îndrăzneală, nici o îndoială având de credinţa sa, ca nişte organe şi slujitori a Sfântului Duh. Aceastea şi alte multe aşea dovedesc dumnezeirea Scripturei, cât omenească împreună şi dumnezeiască vârtute şi puteare au a face pre necredincioşi să crează.</p><p style="text-indent:6.3mm">Întru acest chip au făcut şi scriitorii cei vechi besericeşti şi au arătat că Scriptura face şie credinţă şi cum că cărţile Sfintei Scripturi de la Dumnezeu sânt însuflate, de vreame ce multe prorocii sânt în Scriptură, care de airea nu au putut să fie, ci numai de la Dumnezeu, pre care prorocii plinirea le-au întărit a fi adevărate.</p><p style="text-indent:6.3mm">Iară cum că S. Scriptură easte de la Dumnezeu însuflată din multe locuri ale Sfintei Scripturi să adevărează. Ci, pentru scurtarea vremii, noi aici numai trei vom aduce: 1) în Evangheliia Sfântului Luca, cap 1, stih 70, să ceteaşte: „Precum au grăit Dumnezeu prin gura sfinţilor celor din veac proroci a Lui”; 2) S. Pavel cătră Timoteiu 2, cap 3, stih 16, zice: „Toată Scriptura de Dumnezeu easte însuflată”; 3) S. Petru în cartea 2, cap 1, stih 21, aşea scrie: „Că nu prin voia oamenilor s-au făcut cândva prorocie, ci fiind luminaţi de Duhul Sfânt au grăit oamenii cei sfinţi a lui Dumnezeu”. Sfinţii Părinţi şi învăţătorii besearicii toţi cu un cuget şi cu o gură mărturisesc că Sfânta Scriptură easte cuvântul lui Dumnezeu şi de Dumnezeu însuflată, dintră carii aici numai pre trei vom numi: 1) S. Teofil, episcopul Antiohiei, cartea 2, Cătră Autolic, aşea scrie: „Oamenii lui Dumnezeu plini de Duhul Sfânt şi de la Dumnezeu însuflaţi… au fost organele lui Dumnezeu, de la Carele luând înţelepciune, au prorocit de zidirea lumii şi de cealealalte de toate”; 2) S. Atanasie, în Cuvântul de întruparea Cuvântului, scrie: „Cărţile ceale de Dumnezeu însuflate, scrise în multe locuri, învaţă aceastea”. Şi în Cartea cătră Marchelin, cap 2, zice: „Toată Scriptura noastră, o, fiiule, şi cea Veachie şi cea Noao, de la Dumnezeu easte însuflată”; 3) S. Grigorie Nisis, Cuv. 6 împrotiva lui Eunomie, scrie „Toate oricâte le grăiaşte S. Scriptură sânt cuvintele Duhului Sfânt. Drept aceaea, de la Dumnezeu fiind însuflaţi prorocii, cu putearea Duhului Sfânt să însuflă, pentru aceaea toată Scriptura de la Dumnezeu însuflată să zice”. Aceastea acum, despre însuflarea dumnezeiască cu carea s-au scris S. Scriptură, ajungă, numai atâta mai aduc aminte, cum că jidovii, de la care am luat noi, creştinii, cărţile Scripturei şi carii de atâtea veacuri le-au păzit, sânt vrăjmaşi numelui creştinesc şi lor mult le ajuta ca să acopere şi să şteargă cărţile prorocilor, care foarte mult îi arată pre ei rătăciţi, însă şi ei cărţile aceastea adevărate le cunosc şi în toată lumea le poartă şi le cinstesc.</p><p style="text-indent:6.3mm"><b>Să arată cum că Scriptura până la noi nestrămutată şi nevătămată au venit.</b></p><p style="text-indent:6.3mm">Fiindcă necredincioşii nu pot tăgădui cum că în Dumnezeiasca Scriptură nu sânt toţi haractirii şi toate însuşirile dumnezeieştii descoperiri, zic că cu lungimea vremii s-au strămutat şi s-au stricat ceale cinci cărţi, şi cărţile ceale însemnate cu numele prorocilor nu sânt de Moisi sau de proroci scrise, de vreame ce cărţile lui Moisi şi ale prorocilor împreună cu besearica şi cu cetatea au ars, ci cărţile aceastea care acum le avem, după robiia Vavilonului, Esdra nu numai a doao oară, cum să creade, le-au scris şi în rând le-au aşezat, ci el le-au şi alcătuit întru acest chip cum acum sânt, şi aşea Esdra easte făcătoriul lor, nu Moisi, nu Iisus Navi sau David, au prorocii. Mai zic încă cum că pre vreamea împăratului Iosie nici o carte de a legii lui Moisi nu au fost, afară de una, carea Helchiia, arhiereul, în besearică o au aflat şi înaintea norodului o au cetit, şi doară din capul arhiereului aceluia scornită.</p><p style="text-indent:6.3mm">Cearcă încă cum poate fi ca cărţile aceastea întru atâta vreame întregi şi nestrămutate să fie rămas, mai ales după ce limba jidovească au încetat a fi mai mult în vorba cea de toate zilele, nu numai la norod, ci şi la cei învăţaţi. Şi zic că numai nişte fărmituri şi părticeale ale Scripturei au rămas, dar nu sânt întregi scripturile, care lucru din osibirea graiului şi din poftoririle ceale multe şi din povestirile ceale mutate din locul său să poate judeca. Fără de aceaea, sânt multe parintesuri care întunecă înţelesul şi alte graiuri multe de aceastea, care, de la osibiţi scriitori adaose, au strămutat înţelesul cel dintâiu.</p><p style="text-indent:6.3mm">Aceastea sânt armele ceale mai alease ale vrăjmaşilor, cu care să nevoiesc să înfrângă credinţa cea dumnezeiască a Sfintei Scripturi. Însă aceastea de multe ori de nimic le-au arătat oamenii cei învăţaţi şi evlavnici, cât aici nu ar fi lipsă să stăm a răspunde şi a le arăta mincinoase. Că ceaea ce zicea mai întâiu, adecă cum că Scriptura cu lungimea vremii au trebuit să se strămute, purtării de grije ceii dumnezeieşti mare strâmbătate fac, ca cum Dumnezeu nu ar fi avut grije să păzască descoperirea cea de lipsă oamenilor spre mântuire, întru carea stă capul cucerniciei. Nu ne teamem noi că iubirea de oameni cea dumnezeiască nu va purta grije de rânduiala cea hotărâtă firii, aşea nu ne teamem cum că dumnezeiasca înţelepciune va lăsa ca S. Cărţi, întru carea să cuprinde slujba lui Dumnezeu şi îndreptarea vieţii, să se ameastece şi să se strice cu pierzetoare şi urâte greşeale, şi, precum de adevărul Lui, aşea şi de bunătatea şi de înţelepciunea Lui nu putem să ne îndoim. Au, doară, S. Scriptură în greşeale şi în rătăciri pierzătoare ne duce pre noi, pre carii Dumnezeu au voit să ne înveaţe adevărul şi calea vieţii? Că întru acest loc nu grăim de greşeale mai mici, care nici credinţa, nici viiaţa cea bună nu o vatămă. Că ar fi trebuit de pururea şi necurmată minune să fie ca să nu să întâmple vreo greşeală şi mai mică, carea ori din neluarea-aminte a scriitorilor, ori din osibite scrisori sau dintr-alte pricini au putut să se întâmple. Drept aceaea, deaca parentesele, deaca însămnările ceale de la margini au întrat în S. Scriptură, deaca rândul vremilor aorea să veade turburat şi mutat, ori pentru că mai înainte să spun unele lucruri, ori pentru că să poftoresc, ci aceastea nimic din întregimea şi din curăţeniia şi adevărul Sfintelor Cărţi nu scad.</p><p style="text-indent:6.3mm">Însă şi pricini cuvioase sânt pentru care s-au făcut aceaste mutări, de să pot zice mutări. Că ceale ce mare ajutoriu aduc la mântuire mai adânc trebuie să se înfigă în minte, ca să nu să facă silă adevărului lor şi ca nu oamenii să zică că nu le-au putut şti, pentru aceaea de multe ori au fost lipsă să se poftorească. Parentesurile şi unele lucruri şi cuvinte dintr-un loc într-altul s-au mutat pentru mai bună înţeleagerea tuturor. Iară de easte sau să pare a fi în vremi sau în locuri vreo osibire, aceasta arată cum că ceale ce le-au scris scriitorii cei de Dumnezeu însuflaţi nu de la alţii le-au împrumutat, însă osibirea acestora lezne o împacă tălmăcitorii.</p><p style="text-indent:6.3mm">Iară în zădar cearcă cum au putut veni aceaste cărţi întregi şi nestrămutate până la noi, de vreame ce Dumnezeu ştie şi poate păzi facerea Sa, şi în multe chipuri au putut aceasta să fie. Că, întâiu, Sfintele Cărţi s-au pus în besearică şi cu bună pază s-au ţinut. A leviţilor detorie era ca să înveaţe pre norod leagea şi să o ţie, foarte cu mare grije şi luare aminte şi cu credinţă s-au scris, nu era cu putinţă şi leagea oprea pre ei ori a adaoge, ori a scădea, fără numai doară pentru tâlcuirea de s-au făcut aorea ceva aseamenea de la scriitori sfinţi şi de Dumnezeu însuflaţi, şi aceasta din porunca lui Dumnezeu. De ar fi îndrăznit cineva într-adins să strămute aceaste cărţi, îndată toţi ar fi năvălit asupra lui şi ca pre un amăgitoriu şi înşelătoriu l-ar fi pedepsit. Iară după împărăţiia lui Solomon, fiind israilteanii în doao părţi osibiţi, de ar fi ispitit o parte ceva a muta, ceaealaltă parte îndată ar fi strigat. Cu mai mare nevoinţă şi cinste era jidovii cătră Sfintele Cărţi decât împrotiva poruncii lui Dumnezeu să îndrăznească a le strămuta, atâtea cărţi pretutindinea împrăştiiate şi înaintea ochilor tuturor puse şi în mâinile tuturor nicidecum nu s-ar fi putut strămuta şi nimene să nu fie strigat împrotivă.</p><p style="text-indent:6.3mm">Iară ce zic de Esdra şi-şi închipuiesc cum că toate cărţile, la stricarea Ierusalimului şi a besearicii carea s-au făcut de Navohodonosor, au ars easte tocma de nimic şi fără de nici un temeiu. Au Ieremie, Iezechiil, Daniil şi cei trei coconi nu cetea Sfânta Scriptură? Au Zorovavel, carele au adus în Palestina pre cei robiţi şi au făcut oltariu după Leagea lui Moisi, nu au avut Cartea Legii? Ce, când Esdra înaintea norodului au cetit Cartea a doao Legii, au atunci au alcătuit el această carte? De unde, dară, easte aşea osibit graiu în Scripturi, deaca unul şi acelaşi au alcătuit şi au scris toate cărţile Scripturei? Drept aceaea, easte de râs vreadnică bârfirea celor ce zic cum că Esdra sau arhiereul Helchiia sau oricine altul au alcătuit toate cărţile Sfintei Scripturi. Ci măcar de le-am îngădui lor aceasta, ce ar face, de vreame ce haractirii şi însuşirile descoperirei dumnezeieşti întru acealea strălucesc, ori de cine fie alcătuite? Dar cum că Moisi easte alcătuitoriul şi scriitoriul celor cinci cărţi, care greceaşte să zic Pentateucos, David al psalmilor, măcar a celor ce să scriu supt numele lui, şi prorocii a cărţilor care numele lor au, easte lucru adeverit şi de sinagoga jidovilor, şi de besearica creştinească, şi din învăţătura cea de pururea, care lucru mai pre larg îl vom arăta când despre fieştecare carte deosebi vom grăi.</p><p style="text-indent:6.3mm">Şi cu adevărat şi cărţile altor scriitori, carii nu au fost de la Dumnezeu însuflaţi, nu de airea le ştim şi le creadem că sânt ale acelor ale cărora nume poartă, fără numai din consensul oamenilor celor ce pre vremile acealea când s-au scris, sau curând aproape, au trăit, carii cu o gură zic că sânt aceale scrisori ale acelora a cărora nume poartă. Aşea cărţile lui Aristotil şi ale lui Platon zicem că sânt ale lor, pentru că cei ce curând au fost după ei le-au cunoscut şi le-au ţinut că au fost ale lor, cum învaţă S. Augustin, cartea 31, <i>Asupra lui Faustin</i>, cap 6: „Nu de airea noi şi în cărţile păgâneşti ştim pre scriitori, fără numai din consensul cel de obşte şi din mărturisirea celor ce au fost înainte de noi. De unde ştiu oamenii că sânt cărţile lui Platon, ale lui Aristotil, ale lui Ciceron, fără numai din mărturisirea cea de pururea a vremilor care şieşi şi-au urmat”. Însă într-acest loc mare price avem noi cu înnoitorii. Că aceştia zic că trebuie să meargem la cea dinlăuntru mărturie a Sfântului Duh şi la însăşi Scripturile, şi din eale să ştim cum că cu adevărat cartea easte dumnezeiască. Ci niciodată pre aceia nu-i vor face să crează că Scriptura easte dumnezeiască, carii au îndoială de dumnezeirea aceasta, până când nu vor alerga la învăţătura şi la judecata besearicii.</p><p style="text-indent:6.3mm">Că nimene din singură Scriptura, după ce au chemat pre Duhul Sfânt, niciodată nu au judecat care sânt cărţi canoniceşti. Mărturisim noi că amândoao mărturisirile, adecă cea dinlăuntru, carea vine de la S. Duh, şi cea din afară, carea easte consensul besearicii şi învăţătura cea de pururea, trebuie împreună să se unească. De lipsă easte însuflarea Sfântului Duh, dar noi nu ştim aceaea fără numai când să uneaşte cu mărturisirea cea din afară, a besearicii. Aceaste mărturisiri nu strică una pre alta, ci întăreaşte, precum lumina cea firească cu carea osibim ce e adevărat de ce nu e adevărat, îndreptarea şi învăţătura cea din afară nu o lapădă, ci mai vârtos o pofteaşte.</p><p style="text-indent:6.3mm">Ci zic împrotivnicii: „Aşeadară, cel mai de jos judecă de cel mai de sus, şi credinţa noastră despre cărţile canoniceşti mai pre urmă razămă în mărturisirea besearicii, şi aşea credinţa noastră despre Scripturi omenească va fi, nu dumnezeiască”.</p><p style="text-indent:6.3mm">Iară noi tăgăduim aceasta, şi nu bine să închie, că singur adevărului dumnezeiesc, cum de la besearică ni să pune înainte, creadem, şi aceaeaşi îndreptare a creaderii avem carea prorocii şi apostolii au avut, carii credinţa sa o răzâma întru adevărul dumnezeiesc cel descoperit lor. Când să face price despre vreo carte, oare easte canonicească, au ba, vreadnică de credinţă dovedire şi mărturie despre aceaea din consensul şi din judecata besearicii să ia. Aceasta easte păzitoare credincioasă amânduror Testamânturilor, adecă a legăturii ceii dumnezeieşti, carea ei ca un odor s-au încredinţat şi s-au dat să o păzască. Pentru aceaea, frumos grăiaşte S. Augustin, cartea 18, <i>De cetate</i>, cap 4: „Scriitorii noştri, întru carii canonul Sfintelor Scripturi să sfârşeaşte şi să hotăreaşte, când au scris acealea, nu puţini în şcoale, cu pricitoare întrebări grăitori, ci în ţarini şi în oraşe, cu cei învăţaţi şi cu cei neînvăţaţi, atâtea şi aşea de multe noroade au crezut că Dumnezeu lor sau prin ei au grăit”.</p><p style="text-indent:6.3mm">Ci iarăşi cearcă în ce chip au putut şti besearica că această carte easte dumnezeiască şi canonicească, de vreame ce ceale ce să cuprind în Testamântul cel Vechiu aşea departe sânt de vremile noastre, cât nu să poate şti, oare, acealea într-atâta vreame întregi şi limpezi au venit la noi?</p><p style="text-indent:6.3mm">Răspundem: prin învăţătorii şi prin păstorii cărora s-au încredinţat îndreptarea şi învăţătura credincioşilor ni s-au făcut noao aceasta cunoscută. Şi măcar de besearicii nu să fac noao descoperiri, însă pentru aceaea poate şi după multă vreame să cunoască şi să ştie care sânt adevărate şi dumnezeieşti cărţi, precum şi mai înainte au ştiut, după ce lucrul cu deadinsul l-au cercat, şi din paradosis, adecă din trădaniia cea de pururea şi necurmată, au putut judeca cum că cărţile ceale deuterocanoniceşti sânt adevărat dumnezeieşti. Măcar că doară aceaste cărţi în vremile ceale de la începutul besearicii nu pretutindinea au fost numărate întră ceale canoniceşti, însă aceastea de la jidovi au venit la creştini, şi creştinii pre acealea ca pre nişte cărţi de tot eresul şi de toată rătăcirea slobode le-au priimit şi folositoare le-au judecat ca să se cetească în besearici, spre învăţătura şi zidirea credincioşilor.</p><p style="text-indent:6.3mm">Afară de aceasta, de la începutul besearicii creştineşti, mai toţi S. Părinţi dintr-însele, ca din nişte cărţi dumnezeieşti, au luat şi au adus mărturiie, ba încă şi însaşi toată besearica, ca nişte cărţi dumnezeieşti, împreună cu cealealalte dumnezeieşti Scripturi, au rânduit să se cetească în besearică, cum anume să va arăta unde să vor pune cărţile aceastea care să zic deuterocanoniceşti.</p><p style="text-indent:6.3mm">Cărţile Legii Vechi sânt scrise de la aceia carii au fost mărturii acelor ce au scris, cum sânt cărţile lui Moisi, a lui Iisus Navi, a lui Esdra, sau de cei ce au fost foarte aproape de vremile acealea în care s-au făcut lucrurile care le-au scris, precum toate alte istoriceşti cărţi. Nici au putut fi alt lucru mai luminat mărturie a dumnezeieştii descoperiri decât atâtea şi aşea de mari minuni care, înaintea norodului jidovesc, Moisi, Iisus Navi, Samuil şi prorocii le-au făcut. Însă cărţile Legii Vechi în osibite vremi sânt scrise, ca cu lungimea vremilor necredinţa norodului celui îndărătnic şi cu totul înecat întru lucrurile ceale văzute să se domolească prin minunile ceale multe şi prin prorociile cu care adevărurile ceale descoperite, şi mai vârtos ceale ce era despre venirea lui Mesie, să cădea să se întărească. Ci aceasta pururea au purtat de grije Dumnezeu, ca lucrurile pre aceale vremi să se scrie în care s-au făcut, sau curând după aceaea, când încă să ţinea aminte. Drept aceaea, aceia le-au scris şi le-au priimit, carii acealea bine le-au ştiut, şi aceia la cei după ei ca o moştenire scumpă le-au trimis. Testamântul cel Vechiu cu necurmată trădanie a norodului jidovesc, precum cel Nou cu a norodului creştinesc, au fost ţinut. Cărţile aceastea decât toate altele sânt mai vechi, aceastea singure sânt din toată vechimea, din care învăţăm cunoştinţa adevăratului Dumnezeu şi închinăciunea Lui cea adevărată. Aceaste cărţi norodul întreg totdeauna întru mare cinste le-au avut, că credea cum că întru acealea easte pusă mărirea şi fericirea neamului său. Acest unul norod au fost carele de la începutul său au cunoscut pre Dumnezeu, Făcătoriul ceriului şi a pământului. Cărţile, care eghipteanii, haldeii şi elinii le ţinea dumnezeieşti, cu vreame au perit, numai singuri jidovii temeiul legii şi al credinţii sale, precum de la început l-au avut, l-au ţinut. Încă şi acum, mai în toate părţile lumii râsipiţi, ţin şi poartă aceaste cărţi, măcar că aceaste cărţi foarte luminat părtinesc creştinilor. Ci despre dumnezeirea Scripturei, până acum. Să vedem acum oare în ce limbă s-au scris S. Scriptură?</p><p style="text-indent:6.3mm"><b>În ce limbă s-au scris S. Scriptură?</b></p><p style="text-indent:6.3mm">Zicem că Sfânta Scriptură cea Veachie în limba jidovească s-au scris, afară de puţinteale cărţi care greceaşte s-au scris. Cea Noao greceaşte s-au scris. Că fiindcă jidovii osibită a sa limbă avea, şi Dumnezeu prin proroci lor le grăia, în limba jidovească carea ei o înţelegea le grăia. Această limbă jidovii până la vreamea robiei Vavilonului o au ţinut, apoi, în robie fiind mestecaţi cu haldeii şi supuşi lor, au priimit limba haldeiască. După aceaea, Alexandru cel Mare, împăratul grecilor, biruind pre Darie, împăratul perşilor, toată Asiia o au supus împărăţiei greceşti, şi pre vreamea împăraţilor greceşti, carii în tot chipul să nevoia să facă pre jidovi ca să vorbească greceaşte, jidovii, de nu tocma toţi, dar cea mai mare parte, au priimit limba grecească. Pentru aceaea să zice că cărţile Sfintei Scripturi, ceale pre vreamea aceaea scrise, greceaşte s-ar fi scris, nu jidoveaşte. Aşea easte Înţelepciunea lui Solomon şi cărţile Macaveilor.</p><p style="text-indent:6.3mm">Testamântul cel Nou în limba grecească s-au scris, care limbă pre vremile acealea şi la răsărit şi la apus de obşte era. Vreau unii cum că Evangheliia Sfântului Mateiu şi Cartea Sfântului Pavel cătră evrei ar fi scrise jidoveaşte. Ci de s-au şi scris jidoveaşte, care lucru deplin nu să dovedeaşte, izvodul cel jidovesc au perit şi acum numai cel grecesc easte.</p><p style="text-indent:6.3mm">Cărţile Legii Vechi, cu mulţi ani înainte de venirea lui Hristos, de pre limba jidovească s-au tălmăcit pre limba grecească, a căriia tălmăciri istorie o scrie Aristeiu, boiariu mare a lui Filadelf, împăratul Eghiptului, carele, cum unii socotesc, însuşi ca cel ce au fost de faţă tot lucrul l-au văzut. Acesta scrie că împăratul Eghiptului, Ptolomeiu Filadelf, căutând tot fealiul de cărţi de pretutindinea ca să-şi împodobească biblioteca sa la Alexandriia, Dimitrie Falereu, pre carele-l puseasă mai mare preste bibliotecă, l-au îndemnat să trimiţă la Eleazar, arhiereul jidovilor, solie de cinste cu cărţi şi cu daruri, ca să-i trimiţă Sfintele Cărţi la el, împreună cu bărbaţi înţelepţi şi învăţaţi, carii să le poată tălmăci în limba elinească. Eleazar, cu cinste, cum să cuvinea, priimind soliia împăratului de la Eghipt, au adunat săbor şi, din fieştecare neam alegând şease bărbaţi învăţaţi, împreună cu Sfintele Cărţi au trimis la împăratul în Eghipt şeaptezeci şi doi de dascali, carii şi limba jidovească şi cea elinească foarte bine o ştiia.</p><p style="text-indent:6.3mm">Împăratul cu mare bucurie i-au priimit şi în şeapte zile tot i-au ospătat şi, puindu-le întrebări învăţate, au ispitit înţelepciunea lor. După aceaea i-au trimis în ostrovul Faros, carea era departe de la Alexandriia cale de şeapte zile, unde fără de învăluială şi fără de gâlceavă să poată săvârşi tălmăcirea Sfintei Scripturi. Acolo, cum scrie S. Iustin, din porunca împăratului, ca să cunoască adevărul tălmăcirei, fieştecarele în osibită chilie au fost închis şi, în şeaptezeci şi doao de zile în care au săvârşit tălmăcirea, unul cu altul n-au vorbit. După aceaea, împăratul, chemând pre preoţii şi pre boiarii jidoveşti (că foarte mulţi jidovi era în Eghipt) ca să judece oare bine şi cu credinţă au tălmăcit, s-au aflat că toţi într-un chip şi tocma cu acealeaşi cuvinte au tălmăcit, şi jidovii de pre izvodul acela şi-au scris şie Scriptura, iară izvodul cel de cei 72 de dascali tălmăcit împăratul în biblioteca sa l-au pus să se ţie, iară pre tălmăcitori, cu mari daruri dăruindu-i, i-au slobozit să meargă acasă.</p><p style="text-indent:6.3mm">Această istorie nu cu mult mai târziu o au spus şi Aristovul, om jidov, în cartea 1, <i>Cătră Ptolomeiu Filomitor</i>, cap 4, după aceaea Iosif Flavie, în cartea 12, <i>De lucrurile ceale vechi ale jidovilor</i>, cap 2, Filo, în cartea 2, <i>De viiaţa lui Moisi</i>, Talmud şi mulţi rabini. Întră creştini: S. Iustin Mucenicul; S. Ireneu, cartea 3, <i>Asupra eresurilor</i>, cap 25; Tertulian, în <i>Apolog.</i>, cap 18; S. Climent Alexandreanul, în cartea 1, <i>A Stromateon</i>; S. Chiril Ierusalimneanul, <i>Catih</i>. 4; Eusevie Chesăreanul, cartea 8, <i>De gătirea Evangheliei</i>, cap 1; S. Epifanie, <i>De măsuri şi de cumpeni</i>; S. Ioan Gură de Aur, Cuv. 4 în <i>Facere</i>; S. Augustin, în cartea 2, <i>De învăţătura creştinească</i>, cap 14, şi în cartea 18, <i>De cetat</i>., cap 42; <i>Teodoret</i>, în <i>Cuvânt înainte</i> la Cartea Psalmilor. Iară unora mai dincoace li să pare cum că această istorie nu ar fi fost aşea, ci oricine au tălmăcit Sfânta Scriptură de pre limba jidovească pre limba elinească, carea tălmăcire cetindu-o şi ispitindu-o Sinedrionul, adecă săborul cel mare al jidovilor, carea era din 72 de oameni mai de frunte şi învăţaţi, o au aflat dreaptă şi credincioasă şi, întărindu-o, o au dat jidovilor carii greceaşte vorbea, ca cu aceaea să se folosească. Iară s-au zis Bibliia celor şeaptezeci de dascali ai săborului, pentru că aceia o au adeverit.</p><p style="text-indent:6.3mm">Cearcă unii să ştie, oare tot Testamântul cel Vechiu, care jidoveaşte era scris, s-au tălmăcit cu acest prilej, au numai ceale cinci cărţi ale lui Moisi. Ci cei mai mulţi şi mai învăţaţi zic că toată Scriptura jidovească o au tălmăcit, măcar de să zice că Leagea o au tălmăcit, că prin Leage să înţeleg toate cărţile Scripturei care sânt în canonul jidovesc. Aşea zic Iustin, Ireneu, Tertulian, Climent Alexandreanul, Eusevie, Teodoret.</p><p style="text-indent:6.3mm">Ci oricum să fie fost tălmăcirea aceasta, aceasta cu adevărat să ştie că s-au făcut cu mult mai înainte de venirea lui Hristos, aceasta o cetea jidovii carii să zicea elineşti, pentru că elineaşte vorbea. Apostolii, mărturiile care din Testamântul cel Vechiu le aduc, dintr-această a celor şeaptezeci de dascali tălmăcire o scriu. Aceasta besearica la săboarăle a toată lumea o au cetit şi, ca dintru o adevărată S. Scriptură, dogmele credinţei le-au adeverit şi le-au întărit, aceasta S. Părinţi o au cetit şi o au tâlcuit şi cu aceasta au adeverit şi au întărit învăţăturile sale, aceasta toate neamurile creştine, la începutul Legii Noao, ca pre o adevărată dumnezeiască Scriptură în limbile sale o au tălmăcit, aceasta easte Scriptura carea toată besearica Răsăritului pururea o au ţinut şi astăzi o ţine.</p><p style="text-indent:6.3mm"><b>În câte părţi să împărţeaşte S. Scriptură?</b></p><p style="text-indent:6.3mm">Cărţile Sfintei Scripturi mai întâiu să împart în doao părţi, precum şi mai înainte s-au zis, adecă în Testamântul cel Vechiu şi în cel Nou. Testamântul cel Vechiu cuprinde toate cărţile Legii Vechi, până la venirea lui Hristos, care cărţi ale Legii Vechi jidovii după numărul slovelor sale doaozeci şi doao le număra, cum scrie S. Ieronim, în <i>Cuvântul înainte</i> la Cartea Împăraţilor, cu aceaste cuvinte: „Cum că la jidovi sânt doaozeci şi doao de slove şi limba sirilor şi a haldeilor mărturiseaşte” ş.c., drept aceaea, cum doaozeci şi doao de slove sânt ş.c., aşea şi doaozeci şi doao de cărţi să numără ş.c. şi aşea sânt a Legii Vechi doaozeci şi doao, adecă:</p><table border="0" width="100%"><tbody><tr><td valign="top">I. A lui Moisi cinci<br>1. Facerea<br>2. Ieşirea<br>3. Leviticul<br>4. Numerii<br>5. A doao Leage </td><td valign="top">II. Ale prorocilor opt<br>1. Iisus Navi<br>2. Judecătorii şi Rut<br>3. Samuil sau 1 şi 2 a Împăraţilor<br>4. A Împăraţilor 3 şi 4<br>5. Isaiia<br>6. Ieremiia<br>7. Iezechiil<br>8. Doisprăzeace proroci</td><td valign="top">III. Ale aghiografilor noao<br>1. Iov<br>2. David sau Psalmii 150<br>3. Pildele lui Solomon<br>4. Eclisiastul<br>5. Cântările Cântărilor<br>6. Daniil<br>7. Paralipomena 1 şi 2<br>8. Esdra 1 şi 2<br>9. Estir.</td></tr></tbody></table><p style="text-indent:6.3mm">Testamântul cel Nou cuprinde toate cărţile Legii Noao, adecă patru Evanghelii: de la Mateiu, de la Marcu, de la Luca, de la Ioan; Faptele Apostolilor de S. Luca scrise; patrusprăzeace cărţi ale Sfântului Pavel: Cătră romani 1, Cătră corinteani 2, Cătră galateani 1, Cătră efeseani 1, Cătră filipiseani 1, Cătră coloseani 1, Cătră tesaloneani 2, Cătră timoteiu 2, Cătră Tit 1, Cătră Filimon 1, Cătră evrei 1; şeapte cărţi săborniceşti: a Sfântului Iacov 1, a Sfântului Petru 2, a Sfântului Ioan 3, a Sfântului Iuda 1 şi Apocalipsul Sfântului Ioan Apostol.</p><p style="text-indent:6.3mm">Cărţile Legii Vechi jidovii în trei părţi le împărţea, după cum mărturiseaşte şi S. Ieronim, în Cuvântul înainte la Cartea lui Daniil, unde aşea grăiaşte: „Aceasta zic, cum că la jidovi Daniil nu să pune întră proroci, ci întră cei ce au scris Aghiografa; în trei părţi toată Scriptura o împart ei: în Leage, în Proroci şi Aghiografa”. De această împărţire întră alţii şi S. Epifanie pomeneaşte, <i>Împrotiva</i> <i>eresurilor</i>, cartea 1, eresul 29, cap 7, unde aşea scrie: „Să cetesc la ei toată Leagea şi Prorocii şi Aghiografa, adecă cărţile acealea care cu stihuri sânt osibite”. Această împărţală în trei părţi şi Domnul Hristos să veade a o însemna, când toate care s-au scris în Leagea lui Moisi şi în proroci şi în Psalmi de mine”. Întră ceale Aghiografe în locul cel mai dintâiu jidovii punea Psalmii, şi mai de multe ori prin Psalmi înţelegea toate scripturile ceale Aghiografa. Iară S. Ioan Damaschin, De credinţa pravoslavnică, cartea 4, cap 18, după ce şi el aceasta mărturiseaşte, arată şi pricina pentru ce unele cărţi le împreună jidovii şi din doao numără una. Cuvintele lui Damaschin aceastea sânt: „Cade-să a şti cum că doaozeci şi doao de cărţi sânt ale Legii Vechi, adecă atâtea câte slove are limba jidovească. Că jidovii doaozeci şi doao de slove au, dintru care cinci să îndoiesc, şi aşea doaozeci şi şeapte sânt. Că îndoită easte slova kaf şi mem şi nun şi pe şi sade. Dintru carea să face ca şi cărţile doaozeci şi doao să se numere, însă să se afle doaozeci şi şeapte, adecă pentru că cinci sânt îndoite, de vreame ce Cartea Rut cu Cartea Judecătorilor să împreună şi o carte la jidovi să numără. Aşijderea, şi întâia şi a doao Carte a Împăraţilor o carte easte. Şi a treia şi a patra a Împăraţilor o carte easte. Şi întâia şi a doao Paralipomenon o carte easte, şi mai pre urmă întâia şi a doao a lui Esdra o carte easte”. După aceaea, în patru părţi împărţeaşte cărţile Legii Vechi şi zice: „Întru acest chip toate cărţile în patru Pentateuchi sau cinci cărţi să închiiaie, şi mai sânt încă alte doao, şi aşea sânt cărţile ceale priimite în canon. A Legii cinci sânt: Facerea, Ieşirea, Leviticul, Numerii, A doao Leage. Aceastea sânt ceale dintâiu cinci cărţi, care şi Leage să numesc. Urmează apoi al doilea Pentateuc sau cinci cărţi, care Grafia, adecă scrisori, şi de la unii Aghiografa, scrisori sfinte să numesc. Iară aceastea sânt: Iisus Navi, Judecătorii împreună cu Rut, o carte, a Împăraţilor întâia şi a doao, o carte, şi a treia cu a patra, o carte. Ai al doilea Pentateuc, sau cinci cărţi. Iară al treilea Pentateuc sânt cărţile ceale cu stihuri scrise, adecă Cartea lui Iov, Psaltirea, Pildele lui Solomon, Eclisiastul şi Cântările Cântărilor. Al patrulea Pentateuc cuprinde cărţile prorocilor: cei doisprăzeace proroci, o carte, şi Isaiia, Ieremiia, Iezechiil, Daniil. La aceastea să adaogă amândoao cărţile lui Esdra, care întru o carte să cuprind, şi Estir”.</p><p style="text-indent:6.3mm">Dintru aceastea închiem cum că în besearica jidovească mai înainte de naşterea lui Hristos cu număr hotărât au fost canonul sau catastihul scripturilor, care era din Cărţile Legii, din ale prorocilor şi din ceale aghiografe, din care cărţi, ca din nişte cărţi de la Dumnezeu însuflate, era slobod a aduce mărturii în lucrurile credinţii.</p><p style="text-indent:6.3mm">Însă acum, mai ales sholasticii, toate cărţile Scripturii în patru părţi le împart şi zic că unele sânt Cărţile Legii, cum în Testamântul cel Vechiu sânt ceale cinci cărţi ale lui Moisi, adecă Facerea, Ieşirea, Numerii, Leviticul, A doao Leage. În Testamântul cel Nou sânt ceale patru Evanghelii: de la Mateiu, de la Marco, de la Luca, de la Ioan.</p><p style="text-indent:6.3mm">A doilea fealiu de cărţi sânt proroceşti, care mai cu samă prorocii cuprind. Aşea sânt în Testamântul cel Vechiu cei patru proroci mai mari, carii, pentru că mai mari cărţi au scris, să chiiamă mai mari şi sânt aceştia: Isaiia, Ieremiia, Iezechiil şi Daniil. Apoi cei doisprăzeace proroci mai mici, carii, pentru că mai puţin au scris, să zic mici şi sânt: Osie, Ioil, Amos, Avdie, Iona, Miheia, Naum, Avacum, Sofonie, Agheiu, Zaharie şi Malahie. A Testamântului cel Nou easte Apocalipsul Sfântului Ioan.</p><p style="text-indent:6.3mm">Al treilea fealiu de cărţi sânt ceale moraliceşti sau înţelepţeşti, care învaţă pre om înţelepciune şi îndreptarea năravurilor. Aceastea în Testamântul cel Vechiu sânt Psalmii, Pildele, Eclisiastul, Cântările Cântărilor, Înţelepciunea lui Solomon şi a lui Iisus Sirah. În Testamântul cel Nou sânt ceale patrusprăzeace cărţi ale Sfântului Pavel şi ceale şeapte cărţi săborniceşti a Sfântului Iacov, a Sfântului Petru, a Sfântului Ioan şi a Sfântului Iuda.</p><p style="text-indent:6.3mm">Al patra fealiu de cărţi sânt istoriceşti, care istoriia şi întâmplarea lucrurilor cuprind. Aşea sânt în Testamântul cel Vechiu: Iisus Navi, Judecătorii, Rut, patru cărţi ale Împăraţilor şi 2 Paralipomenon, Esdra, Neemiia, Iov, Estir, Iudit, Tovit şi 2 ale Macaveilor. În Testamântul cel Nou sânt Faptele Apostolilor. Aceastea sânt toate cărţile ceale adevărate şi ghenuine ale S. Scripturi, care S. Soborniceasca şi Apostoleasca besearică de Dumnezeu însuflate le cunoaşte şi le ţine. Însă măcar de să împart într-acest chip cărţile S. Scripturi, tot şi în Cărţile Legii să află prorocii, înţelepciune şi istorie, precum şi în ceale proroceşti să află porunci a Legii şi înţelepciune şi istorie, şi în ceale de înţelepciune să află porunci de a Legii, prorocii şi istorii, şi în ceale istoriceşti să află porunci de a Legii, înţelepciune şi prorocii.</p><p style="text-indent:6.3mm"><b>Despre înţelesul S. Scripturi.</b></p><p style="text-indent:6.3mm">Întru aceaste cărţi ale S. Scripturi doao fealiuri de înţeles să află, unul care să zice al slovei, sau după slovă, care prin cuvinte să însămnează şi să spune, altul misticesc sau duhovnicesc, care nu prin cuvinte, ci prin lucrurile care le însămnează cuvintele să arată, că aceasta osibit are S. Scriptură, ca întru ea nu numai cuvintele, ci şi lucrurile alte lucruri să însămneaze. Înţălesul cel după slovă şi acesta easte dedoao fealiuri. Unul easte osibit, al slovei, când cuvântul întru însămnarea sa cea osibită sau proprie să ia, ca cum easte la începutul Cărţii Facerii, unde să zice că Dumnezeu în şease zile au făcut lumea. Altul easte metaforicesc, adecă mutat de la înţelesul cel osibit, care easte după slovă, la alt lucru a înţăleage, cum easte când Hristos zice de Sine că va şedea de-a dreapta Tatălui, că prin cuvântul dreaptei nu mâna cea dreaptă, care easte mădulariu al trupului, ci cinstea şi mărirea cea întocma cu a Tatălui să însămnează.</p><p style="text-indent:6.3mm">1. Înţălesul cel misticesc easte de trei fealiuri: alegoricesc, tropologhicesc şi anagoghicesc, care înţăles din Evanghelie şi din scripturile apostolilor să poate culeage. Alegoricesc să zice când lucrurile ceale ce s-au făcut în Leagea Veachie închipuiesc pre ceale ce era să fie în Leagea cea Noao, adecă pre besearica lui Hristos.</p><p style="text-indent:6.3mm">Tâlcul alegoricesc ne-au învăţat Mântuitoriul nostru, Mateiu, 17, 12, grăind de Mergătoriul Înainte: „Ilie au venit şi nu L-au cunoscut pre Dânsul”. S. Pavel Apostolul în multe locuri îl are, dară mai ales în Cartea cătră galateani, cap 14, stih 22: „Scris easte că Avraam doi feciori au avut ş.c.”, că lucrul în Leagea Veachie făcut închipuiaşte pre cel ce era să fie în Leagea Noao, adecă prin fiiul din slujnică să înţăleage Leagea Veachie, iară prin fiiul din slobodă Leagea Noao, carea easte a lui Hristos. 1 Carte cătră corint., cap 10, stih 11, zice Apostolul: „Aceastea toate chipuri s-au tâmplat lor”.</p><p style="text-indent:6.3mm">2. Înţălesul tropologhicesc easte acela care ceale zise şi făcute în Scripturi le întoarce spre îndreptarea vieţii de acum şi a năravurilor, sau care îndreptează năravurile şi învaţă pre om cum să umble pre calea faptelor bune.</p><p style="text-indent:6.3mm">Acest tâlc tropologhicesc încă-l culeagem din cuvintele Mântuitoriului nostru, Mat. 12, stih 41-42, când pocăinţa niniviteanilor şi venirea împărăteasii Austrului ca să audă pre Solomon aduce înainte jidovilor, împutând necredinţa şi năravurile ceale reale a lor: „Bărbaţii niniviteani să vor scula la judecată cu neamul acesta şi-l vor osindi ş.c.”. Aşa Apostolul, 1 Cătră corint., [10], stih 1, 3, 4, 5, istoriia evreilor carii în pustie au perit spre îndreptarea năravurilor o întocmeaşte: „Părinţii noştri toţi au trecut marea ş.c.”, iară cap 9, stih 9 cuvintele de la 2 Leage, cap 25, stih 4: „Să nu legi gura boului ce trieră”, spre slujitorii Evangheliei le întocmeaşte.</p><p style="text-indent:6.3mm">3. Înţălesul anagoghicesc acela easte, care ne face să nădăjduim făgăduinţele ceale dumnezeieşti şi ne rădică la ceriu şi la fericirea cea veacinică. Prorocii, când făgăduiesc jidovilor creaşterea şi înmulţirea a tuturor bunătăţilor, adeaseori vestesc înainte tuturor credincioşilor dobândirea vieţii de veaci. Apostolul Cătră evrei, cap 11: „Pământul cel sfânt care părinţilor s-au făgăduit spre făgăduinţa măririi ceii viitoare întocmeaşte”. Aorea tustreale înţălesurile aceastea într-un cuvânt să află, cum easte în cuvântul acesta, Ierusalim, care, afară de aceasta că însămnează cetatea care era mitropoliia şi capul împărăţiei jidovilor, aorea să pune ca să însămneaze şi închipuiaşte au besearica, au sufletul omului, au împărăţiia ceriurilor.</p><p style="text-indent:6.3mm">4. În tâlcul Scripturii, după slovă easte vestit S. Ieronim, în tâlcul alegoricesc şi anagoghicesc, Orighen şi Ambrosie, iară în tâlcul tropologhicesc, S. Ioan Gură de Aur şi S. Grigorie.</p><p style="text-indent:6.3mm">5. Drept aceaea, nu trebuie ascultaţi înnoitorii, carii împrotiva vredniciei apostolului zic că numai un înţăles, a slovei, are Scriptura şi acel înţăles easte tuturor cunoscut, încă şi norodului celui neînvăţat. Pravoslavnicii în tâlcuirea locurilor acelora care duhovniceaşte trebuie a le înţăleage nu să sârguiesc, că ştiu cum că Scriptura cu înţălesul său cel adevărat şi ghenuin au venit la besearică, au săboară, au înţeleagerea cea dimpreună a S. Părinţi şi trădaniia. Când înţălesul misticesc easte firesc şi de lipsă, dintru acela să pot aduce întăriri spre dovedirea şi arătarea dogmelor credinţii, iară nu când numai după voinţă să gândeaşte acel tâlc, de nu să va găsi chiiar întru alte locuri a Scripturii.</p><p style="text-indent:6.3mm">Mai pre urmă, aducem aminte cum că S. Scriptură într-unele locuri easte chiiară şi luminată, iară într-alte locuri întunecată şi cu anevoie a să înţeleage, care lucru vine şi din adâncimea lucrurilor ce să cuprind într-însa, şi aorea vine pentru că, în limba aceaea în carea la început s-au fost scris şi pre vremile acealea când s-au scris, aşea au fost obiceaiu a vorbi. S. Ioan Gură de Aur, <i>Cuvânt</i> 44, în capul 23 a Evangheliei lui Mateiu, arată pricinile pentru ce easte întunecată S. Scriptură şi zice: „Pricina întunecării de multe fealiuri easte… Întâiu, pentru că Dumnezeu au vrut ca alţii să fie dascali, alţii ucenici. Iară deaca toţi toate ar şti, dascalul nu era de lipsă, şi aşea rândul lucrurilor ar fi turburat… Apoi, întunecată easte cunoştinţa adevărului, ca nu cum să află de folos să fie şi nebăgată în samă. Că nebăgată în samă easte deaca să înţeleage de la aceia de la carii nici să iubeaşte, nici să păzeaşte. Drept aceaea, nu easte ascuns adevărul în Scripturi, ci easte întunecat, nu ca să nu-l afle cei ce-l caută, ci ca să nu-l afle cei ce nu voiesc să-l caute, ca acelora să fie spre mărire carii îl caută, pentru că l-au dorit şi l-au căutat şi l-au aflat, iară acelora spre osândă, carii nu-l află, pentru că nici l-au dorit, nici l-au căutat, nici l-au aflat”.</p><p style="text-indent:6.3mm">2Tim 3,16: „Drept aceaea, toată Scriptura easte de la Dumnezeu însuflată şi foarte folositoare, pentru aceaea (sânt cuvintele S. Ioan Damaschin, cartea 4, <i>De credinţa pravoslavnică</i>, cap 18) foarte bine şi de folos mântuirei sufletelor easte a cerca Dumnezeieştile Scripturi”.Că Psal. 1,3 ca un pom sădit lângă izvoarăle apelor, aşea sufletul cel adăpat cu Dumnezeieştile Scripturi să îngraşe şi rod copt, adecă credinţa cea adevărată rodeaşte, şi pururea cu frunză vearde, adecă cu fapte lui Dumnezeu priimite să împodobeaşte. Aceasta aduc Sfintele Scripturi, ca şi la faptele ceale bune, şi la privirea cea curată să ne întocmească. Că întru acealea easte a afla şi îndemnare spre toată fapta bună, şi desmântare de cătră tot lucrul rău. Pentru aceaea, de ne vom nevoi, multă învăţătură ne vom agonisi, că cu nevoinţa şi cu osteneala şi cu darul dătătoriului Dumnezeu toate să fac. Că cel ce ceare ia, şi cel ce caută află, şi celui ce bate să va deşchide. Drept aceaea, să batem la preafrumoasa… Însă nu cu leane să batem, ci cu strădanie statornică, ca să nu ne ostenim bătând, că aşea şi noao ni se va deşchide, deaca o dată şi mai de multe ori vom ceti, şi de nu vom înţăleage ceale ce am cetit, să nu slăbim, ci să rămânem întru acealea, să cugetăm şi să întrebăm.</p><p style="text-indent:6.3mm">Că zice: 2Leag 32,7 „Întreabă pre tatăl tău şi-ţi va vesti ţie şi pre mai-marii tăi şi-ţi vor spune ţie”, că nu a tuturor easte ştiinţa. Iară sfântul şi a toată lumea dascăl, Ioan Gură de Aur, în Cuvântul 3 de Lazar, aşea grăiaşte: „Ia cartea în mână, ceteaşte toată istoriia, şi ceale ce le înţelegi le ţine aminte, iară ceale ce sânt întunecate şi nu le înţelegi mai de multe ori le ceteaşte. Iară deaca nici cu cetirea cea de multe ori nu vei afla ceaea ce zice, mergi la cel mai înţelept, mergi la învăţătoriu, împărtăşeaşte cu aceştia ceale ce sânt scrisă, arată mare nevoinţă şi, de va vedea Dumnezeu atâta dor şi nevoinţă a sufletului tău, nu va urgisi priveghiiarea şi nevoinţa ta, şi măcar de nici un om nu ţ-ar spune ceaea ce întrebi, El Însuşi îţi va deşchide. Adu-ţi aminte de famenul împărăteasii etiopilor”. Şi în Cuvântul 2 al capului 1 de la Mateiu, scrie: „Nu sânt călugăr, zice, am muiare şi prunci şi port grije de casă. Că aceasta easte carea toate ca o boală le strică, pentru că socotiţi cum că a ceti Sfintele Scripturi numai a călugărilor detorie easte, de vreame ce cu mult mai vârtos voao decât lor easte de lipsă a le ceti. Că cei ce petrec în mijloc şi în toată zioa să rănesc au mai mare lipsă de leacuri”.</p><p style="text-indent:6.3mm">Şi aceastea acum de ajuns să fie.</p></div>


# verses

text:
Şi pământul era nevăzut şi netocmit, şi întunearec era deasupra adâncului, şi Duhul lui Dumnezeu să purta pre deasupra apei.<br/>


text:
Şi au văzut Dumnezeu lumina că easte bună, şi au despărţit Dumnezeu între lumină şi între întunearec <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi au numit Dumnezeu lumina ziuo, şi întunearecul l-au numit noapte. Şi s-au făcut seară, şi s-au făcut dimineaţă, zi una <f>[3]</f>.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să se facă tărie între apă şi să fie despărţind apă de apă!”. Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu tăriia, şi au despărţit între apa carea era supt tărie şi între apa carea era deasupra tăriei.<br/>


text:
Şi au numit Dumnezeu tăriia <f>[4]</f> ceriu, şi au văzut Dumnezeu că easte bine, şi s-au făcut seară, şi s-au făcut dimineaţă, zioa a doao.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să se adune apa cea de supt ceriu întru o adunare şi să se arate uscatul!” Şi s-au făcut aşea. Şi s-au adunat apa cea de supt ceriu întru adunările sale şi s-au arătat uscatul.<br/>


text:
Şi au numit Dumnezeu uscatul pământ şi adunările apelor le-au numit mări <f>[5]</f>. Şi au văzut Dumnezeu că easte bine.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să răsară pământul iarbă vearde, carea să samene sămânţă după fealiu şi după asemănare, şi lemn roditoriu, care să facă rod, căruia să fie sămânţa lui într-însul, după fealiu <f>[6]</f>, pre pământ!” Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au scos pământul iarbă vearde, carea samănă sămânţă după fealiu şi după asemănare, şi lemn roditoriu, care face rod, a căruia sămânţa lui <f>[7]</f> într-însul, după fealiu, pre pământ. Şi au văzut Dumnezeu că easte bine.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să se facă luminători întru tăriia ceriului, ca să lumineaze pre pământ <f>[8]</f>, şi să despartă întrezi şi între noapte. Şi să fie <f>[9]</f> spre seamne şi spre vremi şi spre zile şi spre ani.<br/>


text:
Şi să fie spre luminare întru tăriia ceriului, ca să lumineaze pre pământ”. Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu doi luminători mari, luminătoriul cel mai mare spre stăpânirea zilei, şi luminătoriul cel mai mic spre stăpânirea nopţii, şi stealele.<br/>


text:
Şi să stăpânească preste zi şi preste noapte, şi să despartă întră lumină şi întră întunearec. Şi au văzut Dumnezeu că easte bine.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să rodească apele jigănii cu suflete vii, şi pasări zburătoare pre pământ supt tăriia ceriului!” Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu chiţii cei mari şi tot sufletul jivinilor ce să târăsc, care le-au rodit apele, după fealiul lor, şi toată pasărea zburătoare, după fealiu. Şi au văzut Dumnezeu că sânt bune.<br/>


text:
Şi le-au blagoslovit Dumnezeu, zicând: „Creaşteţi şi vă înmulţiţi; şi umpleţi apele în mări, şi ceale zburătoare să se înmulţască pre pământ!”<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să rodească pământul suflet viu, după fealiu, de ceale cu patru picioare şi de ceale ce să târăsc şi fieri pre pământ, după fealiu”. Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu fierile pământului,după fealiul lor, şi dobitoacele, după fealiul lor, şi toate ceale ce să târăsc pre pământ, după fealiul lor. Şi au văzut Dumnezeu că sânt bune.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Să facem om după chipul Nostru şi după asemănare, şi să stăpânească peştii mării şi pasările ceriului şi dobitoacele şi tot pământul şi toate ceale ce să târăsc pre pământ”.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu pre om, după chipul Lui. Dumnezeu l-au făcut pre dânsul, bărbat şi muiare i-au făcut pre ei.<br/>


text:
Şi bine i-au cuvântat pre ei Dumnezeu, zicând: „Creaşteţi şi vă înmulţiţi şi umpleţi pământul, şi-l stăpâniţi pre el, şi stăpâniţi peştii mării şi pasările ceriului şi toate dobitoacele şi tot pământul şi toate jivinile care să târăsc pre pământ”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Iată, am dat voao toată iarba ce face sămânţă de sămănat, carea easte deasupra a tot pământul, şi tot lemnul care are întru sine rod cu sămânţă de sămănat; va fi voao de mâncare.<br/>


text:
Şi tuturor fierilor pământului şi tuturor pasărilor ceriului şi tuturor jivinilor ce să târăsc pre pământ, care au în sine suflet viu, şi toată iarba vearde de mâncare”. Şi s-au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au văzut Dumnezeu toate câte au făcut, şi, iată, <f>[10]</f> bune foarte. Şi s-au făcut seară, şi s-au făcut dimineaţă, zioa a şeasa.<br/>


text:
Şi au sfârşit Dumnezeu în zioa a şeasa lucrurile Sale, care au făcut, şi s-au odihnit în zioa a şeaptea de toate lucrurile Sale, care au făcut.<br/>


text:
Şi bine au cuvântat Dumnezeu zioa a şeaptea şi o au sfinţit <f>[1]</f> pre ea, că întru aceaea s-au odihnit de toate lucrurile Sale, care au început Dumnezeu a face.<br/>


text:
Aceasta easte Cartea Facerii ceriului şi a pământului, când s-au făcut, în carea zi au făcut Domnul Dumnezeu ceriul şi pământul.<br/>


text:
Şi toată verdeaţa ţarinei mai înainte de ce s-au făcut pre pământ, şi toată iarba ţarinei mai înainte de ce au răsărit, că nu ploasă Dumnezeu pre pământ, şi om nu era carele să-l lucreaze pre dânsul.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu pre om, ţărână luând din pământ, şi au suflat în faţa lui suflare de viiaţă, şi s-au făcut omul în suflet viu.<br/>


text:
Şi au sădit Dumnezeu raiu <f>[2]</f> în Edem, cătră răsărit, şi au pus acolo pre omul pre carele l-au făcut.<br/>


text:
Şi <f>[3]</f> au făcut Dumnezeu să răsară încă din pământ tot lemnul frumos la vedeare şi bun la mâncare, şi pomul vieţii în mijlocul raiului, şi pomul ştiinţii binelui şi a răului.<br/>


text:
Şi râul cel de al treilea, Tigru, acesta mearge împrotiva asirilor. Şi râul al patrulea, Efrat.<br/>


text:
Şi au luat Domnul Dumnezeu pre omul, pre carele l-au făcut, şi l-au pus în raiul desfătării, să-l lucreaze şi să-l păzească.<br/>


text:
Şi au poruncit Domnul Dumnezeu lui Adam, zicând: „Din tot pomul, care easte în raiu, să mănânce mâncare.<br/>


text:
Iară din pomul ştiinţii binelui şi a răului să nu mâncaţi, că, ori în ce zi veţi mânca dintr-însul, cu moarte veţi muri”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu: „Nu easte bine să fie omul singur, să facem lui ajutoriu aseamenea lui”.<br/>


text:
Şi au făcut Dumnezeu încă din pământ toate fierile ţarinii şi toate pasările ceriului <f>[5]</f>, şi le-au adus la Adam să vază ce nume le va pune, şi tot sufletul viu ce l-au numit Adam, acesta easte numele lui.<br/>


text:
Şi au pus Adam nume tuturor dobitoacelor şi tuturor paserilor ceriului şi tuturor fierilor pământului <f>[6]</f>, iară lui Adam nu s-au aflat ajutoriu aseamenea lui.<br/>


text:
Şi au pus <f>[7]</f> Dumnezeu somn în Adam şi au adormit, şi au luat o coastă dintru ale lui şi au plinit cu carne în locul ei.<br/>


text:
Şi au zis Adam: „Acesta acum <f>[8]</f> easte os din oasele meale şi carne din carnea mea, aceasta să va chema muiare, pentru că din bărbatul său s-au luat.<br/>


text:
Pentru aceaea <f>[9]</f>, va lăsa omul pre tatăl său şi pre mumă-sa şi să va lipi de muiarea sa şi vor fi amândoi un trup <f>[10]</f>”.<br/>


text:
Iară şearpele era mai înţălept decât toate fierile ceale de pre pământ, care le-au făcut Domnul Dumnezeu, şi au zis şearpele cătră muiare: „Ce easte, că au zis Dumnezeu să nu mâncaţi din tot pomul raiului?”<br/>


text:
Iară din rodul pomului care easte în mijlocul raiului au zis Dumnezeu: «Să nu mâncaţi dintr-însul, nici să vă atingeţi de dânsul, ca să nu muriţi»”.<br/>


text:
Că ştie Dumnezeu că, ori în ce zi veţi mânca dintr-însul, să vor deşchide ochii voştri şi veţi fi ca nişte dumnezei cunoscând binele şi răul”.<br/>


text:
Şi au văzut muiarea că bun easte pomul la mâncare şi plăcut ochilor la vedeare, şi cum că frumos easte a cunoaşte şi, luând din rodul lui, au mâncat şi au dat şi bărbatului său, şi au mâncat cu dânsa.<br/>


text:
Şi s-au deşchis ochii <f>[1]</f> amânduror, şi au cunoscut că era goli, şi au cusut frunze de smochin, şi şi-au făcut acoperemânturi împregiurul trupului.<br/>


text:
Şi au auzit glasul Domnului Dumnezeu umblând în raiu după amiiazăzi, şi s-au ascuns Adam şi muiarea lui de faţa Domnului Dumnezeu între pomii raiului <f>[2]</f>.<br/>


text:
Iară el au zis Lui: „Glasul Tău am auzit umblând prin raiu şi m-am temut, că gol sânt, şi m-am ascuns”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui: „Cine ţ-au spus ţie că eşti gol? De nu din pomul din carele ţ-am poruncit ţie singur să nu mânci, dintru acela ai mâncat”.<br/>


text:
Şi au zis Adam: „Muiarea care mi-ai dat să fie cu mine, aceaea mi-au dat din pom şi am mâncat”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu muierii <f>[3]</f>: „Căci ai făcut aceasta?” Şi au zis muiarea: „Şearpele m-au amăgit şi am mâncat”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu şarpelui: „Pentru că ai făcut aceasta, blăstămat <f>[4]</f> tu din toate dobitoacele şi din toate fierile pământului, pre pieptul tău şi pre pântece te vei târî, şi pământ vei mânca în toate zilele vieţii tale.<br/>


text:
Şi vrăjmăşie voiu pune întră tine şi întră muiare, şi întră sămânţa ta şi întră sămânţa ei. Acela va păzi capul tău, şi tu vei păzi călcâiul lui <f>[5]</f>”.<br/>


text:
Şi muierii au zis: „Înmulţind voiu înmulţi năcazurile tale şi suspinul tău, în dureri vei naşte fii, şi la bărbatul tău. întoarcerea ta, şi el te va stăpâni”.<br/>


text:
Iară lui Adam au zis: „Pentru că ai ascultat glasul muierii tale şi ai mâncat din pomul care ţ-am poruncit ţie ca dintru acela sângur să nu mânci, dintru acela ai mâncat, blăstămat pământul întru lucrurile tale, întru năcazuri vei mânca dintr-însul în toate zilele vieţii tale!<br/>


text:
În sudoarea feaţii tale vei mânca pâinea ta, până te vei întoarce în pământ, din care eşti luoat, că pământ eşti şi în pământ te vei întoarce”.<br/>


text:
Şi au făcut Domnul Dumnezeu lui Adam şi muierii lui îmbrăcăminte de piiale şi i-au îmbrăcat pre ei.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Iată, Adam s-au făcut ca unul din noi cunoscând binele şi răul, şi acum, ca nu cumva să-şi tinză mâna sa şi să ia din pomul vieţii şi să mănânce, şi să trăiască în veaci”.<br/>


text:
L-au scos pre el Domnul Dumnezeu din raiul desfătării, ca să lucreaze pământul din care s-au luoat.<br/>


text:
Şi au scos Domnul Dumnezeu afară pre Adam şi l-au pus pre el în preajma raiului desfătării şi au pus heruvimi şi sabie de foc învârtitoare ca să păzască calea pomului vieţii.<br/>


text:
Iară Adam au cunoscut pre Eva, muiarea sa, şi, luând ea în pântece, au născut pre Cain şi au zis: „Dobândit-am om prin Dumnezeu <f>[1]</f>”.<br/>


text:
Şi au mai născut pre Avel, fratele lui, şi au fost Avel păstoriu de oi, iară Cain au fost lucrătoriu de pământ.<br/>


text:
Şi au adus şi Avel din ceale întâiu născute ale oilor sale şi din grăsimea lor, şi au căutat Dumnezeu spre Avel şi spre darurile lui.<br/>


text:
Iară spre Cain şi spre jertvele lui nu s-au uitat, <f>[2]</f> şi s-au întristat Cain foarte şi s-au mâhnit faţa lui <f>[3]</f>.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu lui Cain: „Pentru ce te-ai întristat şi pentru ce s-au mâhnit faţa ta?<br/>


text:
Au nu de vei aduce drept, iară nu vei împărţi drept, ai păcătuit? Taci, la tine întoarcerea lui <f>[4]</f>, şi tu-l vei stăpâni pre acela”.<br/>


text:
Şi au zis Cain cătră Avel, fratele său: „Să ieşim în câmp”. Şi au fost când era ei în câmp, s-au sculat Cain asupra fratelui său Avel şi l-au omorât pre el.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu cătră Cain: „Unde easte Avel, fratele tău?” Şi au zis: „Nu ştiu, au doară păzitoriu fratelui mieu sânt eu?”<br/>


text:
Şi au zis Domnul: „Căci ai făcut aceasta? Glasul sângelui fratelui tău strigă cătră Mine din pământ.<br/>


text:
Şi acum blăstămat <f>[5]</f> tu de pre pământul care au deşchis gura sa să priimească sângele fratelui tău din mâna ta!<br/>


text:
Când vei lucra pământul, nu va adaoge a da ţie putearea sa <f>[6]</f>, gemând şi trămurând vei fi pre pământ”.<br/>


text:
De mă scoţi astăzi de pre faţa pământului, şi de la faţa Ta mă voiu ascunde şi voiu fi gemând şi trămurând pre pământ, şi va fi tot cel ce mă va afla mă va omorî”.<br/>


text:
Şi au zis lui Domnul Dumnezeu: „Nu aşea, tot cel ce va omorî pre Cain, de şeapte ori să va pedepsi <f>[8]</f>”. Şi au pus Domnul Dumnezeu sămn lui Cain, ca să nu-l omoară oricine-l va afla pre el.<br/>


text:
Şi au cunoscut Cain pre muiarea sa, şi luând în pântece au născut pre Enoh, şi au zidit cetate, şi au chemat cetatea pre numele fiiului său, Enoh.<br/>


text:
Şi s-au născut lui Enoh Gaidad, şi Gaidad au născut pre Maleleil, şi Maleleil au născut pre Matusal, şi Matusal au născut pre Lameh.<br/>


text:
Şi au născut Ada pre Iovil; acesta au fost tată hrănitorilor de dobitoace, carii lăcuiesc în colibi.<br/>


text:
Iară Sela, şi ea au născut pre Tovel, şi au fost bătătoriu cu ciocane, faur de aramă şi de fier. Iară sora lui Tovel, Noema.<br/>


text:
Şi au zis Lameh muierilor sale, Adei şi Selei: „Ascultaţi glasul mieu, muierile lui Lameh, băgaţi în urechi cuvintele meale, că bărbat am omorât spre rană mie, şi tânăr spre vânătare mie.<br/>


text:
Şi au cunoscut Adam pre Eva, muiarea sa, şi luând ea în pântece au născut fiiu, şi au chemat numele lui Sit, zicând: „Că mi-au râdicat mie Dumnezeu altă sămânţă în locul lui Avel, pre carele l-au omorât Cain”.<br/>


text:
Şi lui Sit s-au născut fiiu, şi au chemat numele lui Enos, acesta au nădăjduit a chema numele Domnului Dumnezeu.<br/>


text:
Aceasta easte Cartea Facerii oamenilor, în carea zi au făcut Dumnezeu pre Adam, după chipul lui Dumnezeu l-au făcut pre el.<br/>


text:
Bărbat şi muiare i-au făcut pre ei şi bine i-au cuvântat, şi au chemat numele lui Adam, în zioa în carea i-au făcut pre ei.<br/>


text:
Şi au trăit Adam doao sute şi treizeci de ani, şi au născut după chipul său şi după asemănarea sa, şi au numit numele lui Sit.<br/>


text:
Şi au fost zilele lui Adam, care le-au trăit după ce au născut pre Sit, ani şeapte sute, şi au născut fii şi feate.<br/>


text:
Şi au trăit Sit, după ce au născut pre Enos, ani şeapte sute şi şeapte, şi au născut fii şi feate.<br/>


text:
Şi au trăit Enos, după ce au născut pre Cainan, ani şeapte sute şi cincisprăzeace, şi au născut fii şi feate.<br/>


text:
Şi au trăit Cainan, după ce au născut pre Maleleil, ani şeapte sute şi patruzeci, şi au născut fii şi feate.<br/>


text:
Şi au trăit Maleleil, după ce au născut pre Iared, ani şeapte sute şi treizeci, şi au născut feciori şi feate.<br/>


text:
Şi bine au plăcut Enoh lui Dumnezeu, şi, după ce au născut pre Matusal, au trăit doao sute de ani, şi au născut feciori şi feate.<br/>


text:
Şi bine au plăcut Enoh lui Dumnezeu, şi nu s-au aflat, pentru că l-au mutat pre dânsul Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au trăit Matusal, după ce au născut pre Lameh, ani şeapte sute optzeci şi doi, şi au născut fii şi feate.<br/>


text:
Şi au fost toate zilele lui Matusal, care au trăit ani noao sute şasăzeci şi noao, şi au murit.<br/>


text:
Şi au chemat numele lui Noe, zicând: „Acesta va face să odihnim de lucrurile noastre şi de năcazurile mânilor noastre, şi de pământul care l-au blăstămat Domnul Dumnezeu”.<br/>


text:
Şi au trăit Lameh, după ce au născut pre Noe, ani cinci sute şeasăzeci şi cinci, şi au născut feciori şi feate.<br/>


text:
Văzind fiii lui Dumnezeu pre featele oamenilor <f>[1]</f> că era frumoase, au luat şie muieri din toate care au ales.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu: „Nu va rămânea Duhul Mieu în oamenii aceştia în veac, pentru că trupuri sânt, şi vor fi zilele lor o sută şi doaozeci de ani <f>[2]</f>”.<br/>


text:
Şi era uriiaşi pre pământ în zilele acealea şi după aceaea, când întra fiii lui Dumnezeu la featele oamenilor şi le năştea lor, aceia era uriiaşi, din veaci oameni numiţi <f>[3]</f>.<br/>


text:
Şi văzind Domnul Dumnezeu că s-au înmulţit răutăţile oamenilor pre pământ şi cum că fieştecarele cuget în inima sa cu deadinsul spre răutăţi în toate zilele,<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu: „Piiarde-voiu pre omul pre carele l-am făcut de pre faţa pământului, de la om până la dobitoace, şi de la ceale ce să târăsc până la pasările ceriului, pentru că-Mi pare rău că i-am făcut pre ei”.<br/>


text:
Iară aceastea sânt naşterile lui Noe; Noe, om drept şi desăvârşit fiind în neamul său, au plăcut lui Dumnezeu Noe.<br/>


text:
Şi au văzut Domnul Dumnezeu pământul, şi era stricat (pentru că-şi stricasă tot trupul calea sa pre pământ).<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu lui Noe: „Vreamea a tot omul vine înaintea Mea, că s-au umplut pământul de nedreptate din ei, şi, iată, voiu piiarde pre ei şi pământul.<br/>


text:
Iară tu fă ţie corabie din leamne neputrezitoare cu patru dungi, despărţituri vei face prin corabie şi o vei smoli dinlăuntru şi din afară cu smoală.<br/>


text:
Şi aşea vei face corabiia, de trei sute de coţi lungimea corăbiei şi de cincizeci de coţi lăţimea şi de treizeci de coţi înălţimea ei.<br/>


text:
Strâmtându-o vei face corabiia, şi deasupra de un cot o vei sfârşi, iară uşa o vei face în coaste, cu cămări câte cu doao şi câte cu trei rânduri de poduri o vei face.<br/>


text:
Şi, iată, Eu voiu aduce potop, apă preste pământ, ca să strice tot trupul în care easte suflet viu supt ceriu, şi oricâte vor fi pre pământ vor muri.<br/>


text:
Şi voiu pune legătura Mea cu tine, şi vei întra în corabie tu şi feciorii tăi şi muiarea ta şi muierile feciorilor tăi cu tine.<br/>


text:
Şi din toate dobitoacele, şi din toate ceale ce să târăsc, şi din toate fierile, şi din tot trupul, câte doao din toate să bagi în corabie, ca să le hrăneşti cu tine, parte bărbătească şi fămeiască să fie.<br/>


text:
Şi din toate pasările ceale zburătoare, după fealiu, şi din toate dobitoacele, după fealiu, şi din toate jigăniile ce să târăsc pre pământ, după fealiul lor, câte doao din toate vor întra la tine să se hrănească împreună cu tine, parte bărbătească şi fămeiască.<br/>


text:
Şi tu vei luoa ţie din toate bucatele de care mâncaţi şi vei aduna la tine, şi vor fi ţie şi lor de mâncare”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu cătră Noe: „Întră tu şi toată casa ta în corabie, că pre tine te-am văzut drept înaintea Mea în neamul acesta.<br/>


text:
Şi din dobitoacele ceale curate bagă înlăuntru la tine câte şeapte, parte bărbătească şi fămeiască, iară din dobitoacele ceale necurate câte doao, parte bărbătească şi fămeiască.<br/>


text:
Şi din pasările ceriului ceale curate câte şeapte, parte bărbătească şi fămeiască, şi din toate pasările ceale necurate câte doao, parte bărbătească şi fămeiască, ca să hrăneşti <f>[1]</f> sămânţa preste tot pământul.<br/>


text:
Că încă şeapte zile Eu voiu aduce ploaie pre pământ patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi, şi voiu piiarde de pre faţa pământului tot ce viiază, care am făcut”.<br/>


text:
Şi au întrat Noe şi feciorii lui şi muiarea lui şi muierile feciorilor lui cu dânsul în corabie pentru apa potopului.<br/>


text:
Şi din pasările ceale curate, şi din pasările ceale necurate, şi din dobitoacele ceale curate, şi din dobitoacele ceale necurate, şi din fieri, şi din toate ceale ce să târăsc pre pământ.<br/>


text:
Câte doao din toate au întrat la Noe în corabie, parte bărbătească şi femeiască, precum au poruncit Domnul Dumnezeu lui Noe.<br/>


text:
În anul şeasă sute din viiaţa lui Noe, în luna a doao, în doaozeci şi şeapte a lunii, în zioa aceaea s-au desfăcut toate izvoarăle adâncului, şi jghiiaburile ceriului s-au deşchis.<br/>


text:
În zioa aceaea întrat-au Noe, Sim, Ham, Iafet, feciorii lui Noe şi muiarea lui Noe şi trei muieri ale feciorilor lui cu dânsul în corabie.<br/>


text:
Şi toate fierile, după fealiu, şi toate dobitoacele, după fealiu, şi toată jivina ce să mişcă pre pământ, după fealiu, şi toată paserea zburătoare, după fealiul său.<br/>


text:
Au întrat la Noe în corabie, câte doao, parte bărbătească şi femeiască, din tot trupul în care easte duh de viiaţă.<br/>


text:
Şi ceale ce întrasă parte bărbătească şi femeiască din tot trupul au întrat, după cum au poruncit Dumnezeu lui Noe, şi au închis Domnul Dumnezeu corabiia din afara ei.<br/>


text:
Şi au fost potop patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi pre pământ, şi s-au înălţat apa, şi au râdicat corabiia şi o au înălţat de pre pământ.<br/>


text:
Şi să întărea apa şi să înmulţea foarte pre pământ, şi să purta <f>[2]</f> corabiia pre deasupra apei.<br/>


text:
Iară apa să întărea <f>[3]</f> foarte, foarte, pre pământ, şi au acoperit toţi munţii cei înalţi, care era supt ceriu.<br/>


text:
Şi au murit tot trupul ce să mişca pre pământ, al paserilor şi al dobitoacelor şi al fierilor şi toată jivina ce să mişca pre pământ.<br/>


text:
Şi s-au stâns tot ce era <f>[4]</f> viu pre faţa a tot pământul, de la om până la dobitoc <f>[5]</f>, şi ceale ce să târăsc, şi pasările ceriului de pre pământ s-au stâns, şi au rămas Noe singur şi cei ce era cu el în corabie.<br/>


text:
Şi Şi-au adus aminte Dumnezeu de Noe şi de toate fierile şi de toate dobitoacele şi de toate paserile şi de toate jivinile ce să târăsc câte era cu dânsul în corabie, şi au adus Dumnezeu vânt pre pământ şi au încetat apa.<br/>


text:
Şi scădea apa scurându-să de pre pământ şi s-au împuţinat apa după o sută şi cincizeci de zile.<br/>


text:
Şi au şezut corabiia, în luna a şeaptea, în doaozeci şi şeapte de zile ale lunii, pre munţii Ararat.<br/>


text:
Iară apa au scăzut până la luna a zeacea, iară în luna a zeacea, în zioa cea dintâiu a lunii, s-au ivit vârfurile munţilor.<br/>


text:
Şi au trimis corbul să vază: oare scăzut-au apa? Şi ieşind nu s-au mai întors până când s-au uscat apa de pre pământ.<br/>


text:
Şi neaflând porumbul odihnă picioarelor sale, s-au întors la dânsul în corabie, că era apa preste toată faţa pământului, şi, întinzându-şi mâna, l-au luoat şi l-au băgat la sine în corabie.<br/>


text:
Şi s-au întors la dânsul porumbul cătră seară, şi avea în gura sa stălpare de maslin cu frunză, şi au cunoscut Noe că au scăzut apa de pre faţa pământului.<br/>


text:
Şi aşteptând încă alte şeapte zile, iară au trimis porumbul, şi n-au mai adaos a să întoarce la dânsul.<br/>


text:
Şi au fost în anul şease sute şi unul din viiaţa lui Noe, în luna dintâiu, în zioa dintâiu a lunii, au scăzut apa de pre pământ şi au descoperit Noe coperişul corăbiei carea făcusă şi au văzut că au scăzut apa de pre faţa pământului.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul Dumnezeu cătră Noe, zicând: „Ieşi din corabie, tu şi muiarea ta, şi feciorii tăi şi muierile feciorilor tăi cu tine,<br/>


text:
Şi toate fierile câte sânt cu tine şi tot trupul de la pasări până la dobitoace şi toată jivina carea să mişcă pre pământ scoate cu tine, şi creaşteţi şi vă înmulţiţi pre pământ”.<br/>


text:
Şi toate fierile şi toate dobitoacele şi toată paserea şi toată jivina ce să mişcă pre pământ, după fealiul său, au ieşit din corabie.<br/>


text:
Şi au zidit Noe jertvenic Domnului şi au luat din toate dobitoacele ceale curate, şi din toate paserile ceale curate şi au adus ardere de tot pre jărtvenic.<br/>


text:
Şi au mirosit Domnul Dumnezeu miros cu bună mireasmă şi au zis Domnul Dumnezeu: „Am socotit, şi nu voi adaoge mai mult a blăstăma pământul pentru faptele oamenilor. Pentru că să pleacă cugetul omului cu deadinsul spre reale din tinereaţele lui. Deci, nu voiu mai adaoge a omorî tot trupul viu, precum am făcut.<br/>


text:
În toate zilele pământului, sămănătura şi secerişul, frigul şi caldul, vara şi primăvara, zioa şi noaptea nu vor mai înceta”.<br/>


text:
Şi bine au cuvântat Dumnezeu pre Noe şi pre feciorii lui, şi le-au zis lor: „Creaşteţi şi vă înmulţiţi şi umpleţi pământul, şi-l stăpâniţi pre el.<br/>


text:
Şi tremurul şi frica voastră va fi preste toate fierile pământului şi preste toate paserile ceriului şi preste toate câte să mişcă pre pământ şi preste toţi peştii mării, supt mâinile voastre le-am dat.<br/>


text:
Şi tot ce să mişcă şi viiază va fi voao de mâncare, ca buruianele de ierburi le-am dat voao toate.<br/>


text:
Pentru că şi sângele sufletelor voastre îl voiu ceare din mâna tuturor fierilor, şi din mâna omului fratelui voiu ceare sufletul omului.<br/>


text:
Cel ce va vărsa sângele omului, pentru sângele aceluia sângele lui să va vărsa, că după chipul lui Dumnezeu am făcut pre om.<br/>


text:
Şi cu tot sufletul viu, ce easte cu voi din paseri şi din dobitoace, şi din toate fierile pământului câte sânt cu voi din toate, care au ieşit din corabie.<br/>


text:
Şi voiu pune legătura Mea cu voi, şi nu va muri mai mult tot trupul de apa potopului şi nu va fi mai mult potop de apă, care să strice tot pământul”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul Dumnezeu cătră Noe: „Acesta easte sămnul legăturii care-l dau Eu întră Mine şi întră voi, şi întră tot sufletul viu, care easte cu voi întru neamuri veacinice.<br/>


text:
 <f>[1]</f>Curcubeul Mieu îl puiu pre noor, şi va fi semn de legătură întră Mine şi întră pământ.<br/>


text:
Şi-Mi voiu aduce aminte de legătura Mea, carea easte întră Mine şi întră voi, şi întră tot sufletul viu în tot trupul, şi nu va mai fi potop de apă, ca să piiară tot trupul.<br/>


text:
Şi va fi curcubeul Mieu pre noori şi-l voiu vedea, ca să-Mi aducă aminte de legătura cea veacinică întră Mine şi întră pământ, şi întră sufletul viu care easte în tot trupul pre pământ”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Noe: „Acesta easte sămnul legăturii care l-am pus întră Mine şi întră tot trupul ce easte pre pământ”.<br/>


text:
Şi era feciorii lui Noe, carii au ieşit din corabie: Sim, Ham, Iafet, iară Ham era tată lui Hanaan; aceşti trei sânt feciorii lui Noe.<br/>


text:
Şi ieşind afară, au spus celor doi fraţi ai săi, iară Sim şi Iafet, luând o haină, o au pus pre amândoi umerii săi şi s-au dus cu dosul înainte şi au acoperit goliciunea tătâne-său, şi feaţele lor căuta îndărăpt, şi n-au văzut goliciunea tătâne-său.<br/>


text:
Şi s-au trezit Noe de vin, şi au cunoscut câte i-au făcut lui feciorul său cel mai tânăr, şi au zis:<br/>


text:
„Blăstămat să fie Hanaan, pruncul <f>[3]</f>, slugă va fi fraţilor săi”. Şi au zis: „Binecuvântat Domnul Dumnezeu lui Sim, şi va fi Hanaan, pruncul, slugă lui.<br/>


text:
Înmulţască Dumnezeu pre Iafet, şi să lăcuiască în lăcaşurile lui Sim, şi să fie Hanaan slugă lui”.<br/>


text:
Aceastea sânt neamurile fiilor lui Noe: a lui Sim, a lui Ham şi a lui Iafet; şi s-au născut lor fii după potop.<br/>


text:
Dintru aceştia s-au împărţit ostroavele <f>[1]</f> neamurilor în pământul lor, fieştecarele, după limbă, întru neamurile lor şi întru seminţiile lor.<br/>


text:
Şi feciorii lui Regma: Sava şi Dadan. Iară Hus au născut pre Nevrod, acesta au început a fi uriiaş pre pământ <f>[2]</f>.<br/>


text:
Acesta era uriiaş vânătoriu înaintea Domnului Dumnezeu, pentru aceaea zic că Nevrod <f>[3]</f>, uriiaş vânătoriu înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi pre Aradeu şi pre Samareu şi pre Amati. Şi după aceasta s-au împrăştiiat neamurile hananeilor.<br/>


text:
Şi au fost hotarăle hananeilor de la Sidon, până a veni la Gherara şi la Gaza, până a veni până la Sodoma şi Gomora, Adama şi Sevoin, până la Dasa.<br/>


text:
Aceştia sânt feciorii lui întru Ham, neamurile lor, după limbile lor, întru ţările lor şi întru seminţiile lor.<br/>


text:
Şi s-au născut şi lui Sim, tatălui tuturor fiilor lui Ever, fratelui celui mai mare a lui Iafet.<br/>


text:
Iară lui Ever s-au născut doi feciori, numele unuia, Falec, pentru că în zilele lui s-au împărţit pământul, şi numele fratelui lui, Iectan.<br/>


text:
Aceştia sânt feciorii lui Sim, în neamurile lor, după limbile lor, întru ţările lor şi întru seminţiile lor.<br/>


text:
Aceastea sânt neamurile feciorilor lui Noe, după naşterile lor, după săminţiile lor. Dintru aceştia s-au împrăştiiat ostroavele neamurilor pre pământ după potop.<br/>


text:
Şi au fost după ce au purces ei de la răsărit, au aflat camp în pământul Senar şi au descălecat acolo.<br/>


text:
Şi au zis omul cătră vecinul său: „Veniţi să facem cărămizi şi să le ardem în foc”. Şi le-au fost lor cărămida în loc de piiatră, şi var le era lor lutul.<br/>


text:
Şi au zis: „Veniţi să ne zidim noao înşine cetate şi turn, a căruia vârful <f>[1]</f> să fie până în ceriu, şi să ne facem noao nume mai înainte de ce ne vom râsipi pre faţa a tot pământul”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul: „Iată, un neam şi o gură tuturor, aceasta au început a face, şi acum nu vor înceta de la toate, oricâte să vor apuca a face.<br/>


text:
Veniţi şi, pogorându-ne, să amestecăm <f>[2]</f> acolo limba lor, ca să nu înţăleagă nici unul glasul deaproapelui”.<br/>


text:
Şi i-au împrăştiiat pre ei Domnul de acolo preste faţa a tot pământul, şi au încetat a zidi cetatea şi turnul.<br/>


text:
Pentru aceaea s-au chemat numele locului aceluia Mestecare, că acolo au amestecat limbile a tot pământul şi de acolo i-au râsipit pre ei Domnul preste faţa a tot pământul.<br/>


text:
Şi aceastea-s naşterile lui Sim, şi era Sim fecior de o sută de ani când au născut pre Arfaxad, în al doilea an după potop.<br/>


text:
Şi au trăit Sim după ce au născut pre Arfaxad ani cinci sute <f>[3]</f>, şi au născut fii şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Arfaxad, după ce au născut pre Cainan, ani patru sute <f>[4]</f>, şi au născut fii şi feate, şi au murit. Şi au trăit Cainan o sută şi treizeci de ani, şi au născut pre Sala, şi au trăit Cainan, după ce au născut pre Sala, ani trei sute şi treizeci, şi au născut feciori şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Sala, după ce au născut pre Ever, ani trei sute şi treizeci, şi au născut feciori şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Ever, după ce au născut pre Falec, ani doao sute <f>[5]</f> şi şeaptezeci, şi au născut fii şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Falec, după ce au născut pre Ragav, ani doao sute şi noao, şi au născut fii şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Ragav, după ce au născut pre Seruh, ani doao sute şi şeapte, şi au născut feciori şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Seruh, după ce au născut pre Nahor, ani doao sute, şi au născut fii şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi au trăit Nahor, după ce au născut pre Tara, o sută şi doaozeci şi cinci de ani <f>[7]</f>, şi au născut feciori şi feate, şi au murit.<br/>


text:
Şi aceastea sânt naşterile lui Tara: Tara au născut pre Avram şi pre Nahor şi pre Aran, şi Aran au născut pre Lot.<br/>


text:
Şi au murit Aran mai înainte decât Tara, tatăl său, în pământul în care s-au fost născut, în ţara haldeilor.<br/>


text:
Şi au luat Avram şi Nahor şie muieri, numele muierii lui Avram, Sara, şi numele muierii lui Nahor, Melha, fata lui Aran, carele au fost tatăl Melhei şi tatăl Ieshei.<br/>


text:
Şi au luat Tara pre Avram, feciorul său, şi pre Lot, feciorul lui Aran, feciorul său, şi pre Sara, noru-sa, muiarea lui Avram, feciorului său, şi i-au scos pre ei din ţara haldeilor, ca să meargă în pământul Hanaan, şi au venit până la Haran şi au lăcuit acolo.<br/>


text:
Şi au fost toate zilele lui Tarra în pământul Haran ani doao sute şi cinci, şi au murit Tarra în Haran.<br/>


text:
Şi au zis Domnul lui Avram: „Ieşi din pământul şi din rudeniia ta şi din casa tătâne-tău şi vino în pământul care voiu arăta ţie.<br/>


text:
Şi te voiu face pre tine neam mare, şi bine te voiu cuvânta, şi voiu mări numele tău şi vei fi binecuvântat.<br/>


text:
Şi bine voiu cuvânta pre cei ce te vor binecuvânta, şi voiu blăstăma pre cei ce te vor blăstăma, şi bine să vor cuvânta întru tine toate neamurile pământului”.<br/>


text:
Şi s-au dus Avram precum i-au zis Dumnezeu lui, şi s-au dus cu el şi Lot. Şi era Avram de şeaptezeci şi cinci de ani, când au ieşit din Haran.<br/>


text:
Şi au luoat Avram pre Sara, muiarea sa, şi pre Lot, feciorul fratelui său, şi toate averile sale care agonisisă şi tot sufletul care-l dobândisă în Haran, şi au ieşit ca să meargă în pământul Hanaan.<br/>


text:
Şi au venit în pământul Hanaan, şi au umblat Avram pământul în lungimea lui până la locul Sihem, la stejeariul cel înalt, iară hananeii lăcuia atunci pre pământul acela.<br/>


text:
Şi S-au arătat Domnul lui Avram şi i-au zis lui: „Seminţiei tale voiu da pământul acesta”. Şi au zidit acolo Avram oltariu Domnului, Celui ce S-au arătat lui.<br/>


text:
Şi s-au dus de acolo în munte cătră răsăritul lui Vetil, şi şi-au întins acolo cortul său în Vetil, lângă mare, şi Anghe cătră răsărit, şi au zidit acolo oltariu Domnului, şi au chemat numele Domnului <f>[1]</f>.<br/>


text:
Şi s-au făcut foamete pre pământ, şi s-au pogorât Avram în Eghipt, ca să lăcuiască acolo, pentru că să întărisă foametea pre pământ.<br/>


text:
Şi au fost când să apropiia Avram să între în Eghipt, au zis Sarei, muierii sale: „Ştiu eu cum că muiare frumoasă eşti tu la faţă.<br/>


text:
Fi-va, dară, ca deaca te vor vedea eghipteanii, vor zice: «Aceasta easte muiarea lui», şi pre mine mă vor omorî, iară pre tine te vor ţinea.<br/>


text:
Zi, dară: «Sora lui sânt», ca să fie mie bine pentru tine, şi să trăiască sufletul mieu pentru tine”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au întrat Avram în Eghipt, au văzum eghipteanii muiarea lui că easte frumoasă foarte.<br/>


text:
Şi o au văzut pre ea domnii lui Faraon, şi o au lăudat la Faraon, şi o au băgat pre ea în casa lui Faraon.<br/>


text:
Şi lui Avram au făcut bine pentru dânsa, şi avea el oi şi viţei şi asini şi slugi şi slujnice şi catâri şi cămile.<br/>


text:
Şi au certat Dumnezeu pre Faraon cu certări mari şi reale, şi casa lui pentru Sara, muiarea lui Avram.<br/>


text:
Şi chemând Faraon pre Avram, au zis: „Căci ai făcut aceasta mie? Că nu mi-ai spus că muiare îţi easte ţie.<br/>


text:
Pentru ce ai zis că: «Soră easte mie», şi o am luat pre ea muiare mie, şi acum, iată, muiarea ta înaintea ta, luându-o, te du”.<br/>


text:
Şi au poruncit Faraon oamenilor săi, pentru Avram, ca să-l sloboază de acolo pre el şi pre muiarea lui, şi toate câte era ale lui <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi pre calea pre carea venisă s-au dus în pustie până la Vetil, până la locul în care mai înainte au fost cortul lui, întră Vetil şi întră Anghe.<br/>


text:
La locul oltariului, care mai înainte l-au fost făcut acolo, şi au chemat acolo Avram numele Domnului.<br/>


text:
Şi nu-i cuprindea pre ei pământul, ca să lăcuiască într-un loc, pentru că era averile lor multe.<br/>


text:
Şi s-au făcut sfadă întră păstorii dobitoacelor lui Avram şi întră păstorii dobitoacelor lui Lot, iară hananeii şi ferezeii lăcuia atunci pământul acela <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi au zis Avram lui Lot: „Să nu fie sfadă întră mine şi întră tine, şi întră păstorii miei şi întră păstorii tăi, că oameni fraţi sântem noi.<br/>


text:
Iată, tot pământul înaintea ta easte, despărţeaşte-te de mine, de vei <f>[3]</f> tu spre stânga, eu de-a dreapta; iară de vei tu spre dreapta, eu spre stânga”.<br/>


text:
Şi rădicând Lot ochii săi, au văzut tot ţinutul împrejurul Iordanului că tot era adăpat, mai înainte până a nu surpa Domnul Sodoma şi Gomora, ca raiul lui Dumnezeu, şi ca pământul Eghiptului, până unde să vine în Zogora.<br/>


text:
Şi şi-au ales şie Lot tot ţinutul cel dimprejurul Iordanului, şi s-au tras îndărăpt Lot de la răsărit, şi s-au despărţit fieştecarele de fratele său.<br/>


text:
Şi Avram s-au sălăşluit în pământul Hanaan, iară Lot s-au sălăşluit în cetatea carea era împrejurul ţinutului <f>[4]</f>, şi şi-au pus lăcaşul în Sodoma.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Avram, după ce s-au despărţit Lot de dânsul: „Rădică ochii tăi şi caută din locul în care eşti tu acum Jos spre miiazănoapte şi spre miiazăzi, şi spre răsărit şi spre mare.<br/>


text:
Şi voiu face sămânţa ta ca năsipul pământului, şi de poate neştine număra năsipul pământului, şi sămânţa ta să va număra.<br/>


text:
Scoală-te şi umblă pământul în lungimea şi în lăţimea lui, că ţie-l voiu da şi seminţiei tale în veac”.<br/>


text:
Şi, rădicându-şi Avram corturile, au venit şi au lăcuit lângă stejeariul lui Mamvri, care era în Hevron, şi au zidit acolo oltariu Domnului.<br/>


text:
Şi au fost când împărăţea Armafal, împăratul Senaarului, şi Arioh, împăratul Elasarului, Hodologomor, împăratul Elamului, şi Targal, împăratul neamurilor.<br/>


text:
Făcut-au războiu cu Vala, împăratul Sodomei, şi cu Varsa, împăratul Gomorei, şi cu Senar, împăratul Adamei, şi cu Simovor, împăratul Sevoimului, şi cu împăratul Valacului, acesta easte Sigor <f>[1]</f>.<br/>


text:
Doisprăzeace ani aceia slujisă lui Hodologomor, iară în al treisprăzeacelea an nu au vrut să mai slujească.<br/>


text:
Iară într-a patrusprăzeacelea an au venit Hodologomor şi împăraţii carii era cu el şi au tăiat pre uriiaşii cei din Astorot şi din Carnaim, şi neamurile ceale tari împreună cu ei, şi pre oamenii cei din cetatea Savi.<br/>


text:
Şi întorcându-să, au venit la Fântâna Judecăţii, aceasta easte Cadis, şi au ucis pre toţi domnii lui Amalic şi pre amoreii cei ce lăcuia în Asason Tamar.<br/>


text:
Şi au ieşit la războiu împăratul Sodomei şi împăratul Gomorei şi împăratul Adamei şi împăratul Sevoimului şi împăratul Valacului, acesta easte Sigor, şi şi-au tocmit tabăra spre bătaie în Valea cea Sărată.<br/>


text:
Împrotriva lui Hodologomor, împăratul Elamului, şi împrotriva lui Targal, împăratul neamurilor, şi împrotriva lui Amarfal, împăratul Senaarului, şi împrotriva lui Arioh, împăratul Elasarului, patru împăraţi împrotriva a cinci.<br/>


text:
Iară Valea cea Sărată era cu puţuri <f>[2]</f> cleoase, şi au fugit împăratul Sodomei şi împăratul Gomorei, şi au căzut acolo, iară cei ce au rămas au fugit la munte.<br/>


text:
Şi au luat <f>[3]</f> toată călărimea Sodomei şi a Gomorei şi toate ce avea ei de mâncare, şi s-au dus.<br/>


text:
Şi au luat şi pre Lot, feciorul fratelui lui Avram, şi toate averile lui, că lăcuia în Sodoma, şi s-au dus.<br/>


text:
Şi venind unul din cei scăpaţi, au spus lui Avram, trecătoriului, iară el lăcuia lângă stejeariul lui Mamvri, al Amoreului, fratelui lui Eshol, şi fratelui lui Avnan, carii avea legătură de pace cu Avram.<br/>


text:
Şi auzind Avram că s-au luat în robie Lot, feciorul fratelui său, numărat-au slugile sale ceale de casă, trei sute şi optsprăzeace, şi au alergat după ei până la Dan.<br/>


text:
Şi au căzut asupra lor noaptea el şi slugile lui, şi i-au lovit pre ei şi i-au gonit până la Hoval, care easte de-a stânga Damascului.<br/>


text:
Şi au întors toată călărimea Sodomei, şi pre Lot, feciorul fratelui său, l-au întors, şi toate averile lui, şi muierile şi norodul.<br/>


text:
Şi au ieşit împăratul Sodomei întru întimpinarea lui după întoarcerea lui de la tăiarea lui Hodologomor şi a împăraţilor, carii era cu el în Valea lui Savi, acesta era Câmpul Împăraţilor <f>[4]</f>.<br/>


text:
Şi Melhisedec, împăratul Salimului, au scos pâine şi vin, şi era el preot lui Dumnezeu celui Preaînalt.<br/>


text:
Şi bine au cuvântat pre Avram, şi au zis: „Bine e cuvântat Avram lui Dumnezeu celui Preaînalt, Carele au făcut ceriul şi pământul.<br/>


text:
Şi bine e cuvântat Dumnezeu cel Preaînalt, Carele au dat pre vrăjmaşii tăi supt mâna ta”. Şi au dat Avram lui zăciuială din toate.<br/>


text:
Şi au zis Avram cătră împăratul Sodomei: „Întinde-voiu mâna mea cătră Domnul Dumnezeu cel Preaînalt, Carele au făcut ceriul şi pământul.<br/>


text:
De la funişoară până la legătura încălţămintei, te voiu luoa din toate ale tale, ca să nu zici: «Eu am îmbogăţit pre Avram».<br/>


text:
Afară de ceale ce au mâncat feciorii, şi afară de partea bărbaţilor, carii au venit cu mine, Eshol, Avnan, Mamvri, aceştia îşi vor lua partea sa”.<br/>


text:
Iară după cuvintele aceastea, fost-au cuvântul Domnului cătră Avram în vedenie, zicând: „Nu te teame, Avrame, Eu te voiu păzi pre tine; plata ta va fi multă foarte”.<br/>


text:
Şi au zis Avram: Stăpâne, Doamne, ce vei da mie? Că eu moriu fără de feciori, şi feciorul slujnicii meale, Masec, acesta Damasc Eliezer <f>[1]</f>”.<br/>


text:
Şi au zis Avram: „De vreame ce mie nu mi-au dat sămânţă, iată, sluga mea va fi după mine moştean”.<br/>


text:
Şi îndată s-au făcut cuvântul Domnului cătră dânsul, zicând: „Nu va fi acesta moştean după tine, ci cel ce va ieşi din tine, acesta va fi moştean”.<br/>


text:
Şi l-au scos pre el afară şi au zis lui: „Caută la ceriu şi numără stealele, de le vei putea număra pre eale”. Şi au zis lui: „Aşea va fi sămânţa ta”.<br/>


text:
Şi au zis cătră dânsul: „Eu sânt Dumnezeu, Cel ce te-am scos din ţara haldeilor, ca să dau ţie pământul acesta să-l moşteneşti pre el”.<br/>


text:
Şi au zis lui: „Ia o junincă de trei ani şi o capră de trei ani şi un berbeace de trei ani şi o turturea şi un porumb”.<br/>


text:
Şi luând el acealea toate, le-au despicat în doao şi le-au pus pre eale cu faţa una cătră alta, iară paserile nu le-au despicat.<br/>


text:
Şi s-au pogorât paserile pe trupurile ceale despicate, şi au şezut Avram lângă eale <f>[2]</f>.<br/>


text:
Iară când apunea soarele, uimire au căzut pre Avram, şi, iată, frică mare şi întunecată l-au cuprins pre dânsul.<br/>


text:
Şi au zis cătră Avram: „Ştiind vei şti, că nimearnică va fi sămânţa ta în pământ străin, şi vor supune pre ei robiei, şi-i vor necăji, şi-i vor smeri pre ei patru sute de ani.<br/>


text:
Iară pre neamul acela, căruia vor sluji, îi voiu judeca Eu, iară după aceaea vor ieşi aici cu aveare multă.<br/>


text:
Iară întru a patra neam să vor întoarce aici, pentru că păcatele amoriilor nu s-au plinit până acum”.<br/>


text:
Iară după ce au apus soarele, s-au făcut flacără şi, iată, cuptoriu afumând şi făclii de foc, care au trecut prin mijlocul despicăturilor acestora.<br/>


text:
În zioa aceaea au făcut Dumnezeu legătură cu Avram, zicând: „Săminţiei tale voiu da pământul acesta, de la râul Eghiptului până la râul cel mare al Eufratului.<br/>


text:
Iară Sara, muiarea lui Avram, nu-i năştea lui, şi avea ea o slujnică eghipteancă, căriia era numele Agar.<br/>


text:
Şi au zis Sara cătră Avram: „Iată, m-au închis Domnul ca să nu nasc, întră, dară, la slujnica mea, ca să fac din ea feciori”.<br/>


text:
Şi au ascultat Avram de cuvântul Sarei, şi luând Sara, muiarea lui Avram, pre Agar, eghipteanca, slujnica sa, după ce au lăcuit zeace ani Avram în pământul lui Hanaan, o au dat lui Avram, bărbatului său, muiare.<br/>


text:
Şi au întrat Avram la Agar, şi ea au luat în pântece, şi, văzind că au luat în pântece, au urgisit pre stăpână-sa.<br/>


text:
Şi au zis Sara cătră Avram: „Strâmbătate să face mie de cătră tine, eu am dat pre roaba mea în sânul tău, şi ea, văzind că are în pântece, m-au urgisit; judece Dumnezeu întră mine şi întră tine”.<br/>


text:
Şi au zis Avram cătră Sara: „Iată, slujnica ta în mâinile tale, fă cu dânsa cum va plăcea ţie”. Şi o au năcăjit pre ea Sara, şi au fugit de la faţa ei.<br/>


text:
Şi o au aflat pre ea îngerul Domnului la izvorul apei în pustie, la izvorul cel din calea lui Sur.<br/>


text:
Şi au zis ei îngerul Domnului: „Agar, slujnica Sarei, de unde vii? Şi unde te duci?” Şi au zis ea: „De la faţa Sarei, stăpânei meale, fug eu”.<br/>


text:
Şi au zis ei îngerul Domnului: „Înmulţind voiu înmulţi sămânţa ta, şi de mulţime nu să va număra”.<br/>


text:
Şi i-au zis îngerul Domnului: „Iată, în pântece ai tu şi vei naşte fiiu şi vei chema numele lui Ismail, pentru că au auzit Domnul smereniia ta.<br/>


text:
Acesta va fi om lucrătoriu de pământ, mâinile lui împrotiva tuturor şi mâinile tuturor împrotiva lui, şi înaintea feaţii tuturor fraţilor săi va lăcui”.<br/>


text:
Şi au chemat Agar numele Domnului celui ce grăia cătră dânsa: „Tu, Doamne, Carele m-ai cercetat, că au zis că şi înainte Te-am văzut, când Te-ai arătat mie.<br/>


text:
Pentru aceasta au chemat fântâna aceaea Fântână, înaintea căriia am văzut, iată <f>[1]</f>, întră Cadis şi întră Varad”.<br/>


text:
Şi au născut Agar lui Avram fecior, şi au chemat Avram numele feciorului său, care i l-au născut Agar, Ismail.<br/>


text:
Iară când au fost Avram de noaozeci şi noao de ani, S-au arătat Domnul lui Avram şi i-au zis lui: „Eu sânt Dumnezeul tău, fă ce easte plăcut înaintea Mea şi fii fără de prihană.<br/>


text:
Şi nu să va chema numele tău mai mult Avram, ci va fi numele tău Avraam, pentru că tată a multe neamuri te-am pus pre tine.<br/>


text:
Şi te voiu creaşte foarte, foarte, şi te voiu pune întru neamuri, şi împăraţi din tine vor ieşi.<br/>


text:
Şi voiu pune legătura Mea întră tine şi întră sămânţa ta după tine întru neamurile lor spre legătură veacinică, ca să fiu Dumnezeu ţie şi seminţiei tale după tine.<br/>


text:
Şi voiu da ţie şi seminţiei tale după tine pământul în care lăcuieşti, tot pământul lui Hanaan spre moştenire veacinică, şi Eu voiu fi lor Dumnezeu”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu cătră Avraam: „Iară tu să păzeşti legătura Mea şi sămânţa ta după tine, întru neamurile lor.<br/>


text:
Şi aceasta easte legătura carea să păzeşti întră Mine şi întră voi, şi întră sămânţa ta după tine, întru neamurile lor, să va tăia voao împrejur toată partea bărbătească.<br/>


text:
Şi veţi tăia împrejur marginea trupului vostru, şi va fi semn de legătură întră Mine şi întră voi.<br/>


text:
Şi pruncul de opt zile să va tăia voao împrejur, toată partea bărbătească întru neamurile voastre, şi cel născut în casa ta şi cel cumpărat cu argint, şi tot fiiul străin carele nu easte din sămânţa ta.<br/>


text:
Cu tăiare împrejur să va tăia împrejur cel născut al casii tale şi cel cumpărat cu argint. Şi va fi legătura Mea preste trupul vostru întru legătură veacinică.<br/>


text:
Şi partea bărbătească carea nu-şi va tăia împrejur marginea trupului său în zioa a opta, piiarde-să-va sufletul acela din neamul său, pentru că au stricat legătura Mea”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Avraam: „Sara, muiarea ta, nu să va chema numele ei Sara, ci Sarra va fi numele ei.<br/>


text:
Şi o voiu binecuvânta pre dânsa şi voiu da ţie dintr-însa fiiu şi bine-l voiu cuvânta pre dânsul, şi va fi spre neamuri, şi împăraţi neamurilor dintr-însul vor ieşi”.<br/>


text:
Şi au căzut Avraam pre faţa sa, şi au râs, şi au zis în cugetul său, grăind: „Au, doară, să va naşte fiiul celui de o sută de ani? Şi Sarra, de noaozeci de ani fiind, au, doară, va naşte?”<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Avraam aşea: „Iată, Sarra, muiarea ta, va naşte ţie fiiu, şi vei chema numele lui Isaac, şi voiu pune legătura Mea cu dânsul spre legătură veacinică, ca să fiu Dumnezeu lui, şi seminţiei lui după dânsul.<br/>


text:
Iară pentru Ismail, iată că te-am ascultat, şi iată că l-am binecuvântat pre dânsul, şi-l voiu creaşte, şi-l voiu înmulţi pre dânsul foarte, doaosprăzeace neamuri va naşte, şi voiu face pre dânsul neam mare.<br/>


text:
Iară legătura Mea o voiu pune cu Isaac, pre carele va naşte ţie Sarra într-această vreame, în celalalt an”.<br/>


text:
Şi au luat Avraam pre Ismail, fiiul său, şi pre toţi cei născuţi în casa sa, şi pre toţi cei cumpăraţi cu argint, şi pre tot bărbatul dintru oamenii cei din casa lui Avraam, şi le-au tăiat împrejur marginea trupului în zioa aceaea, după cum au grăit Dumnezeu lui.<br/>


text:
Iară Ismail, fiiul lui, era de treisprăzeace ani, când şi-au tăiat împrejur marginea trupului său.<br/>


text:
Şi în zioa aceaea, s-au tăiat împrejur Avraam şi Ismail, fiiul lui, şi toţi bărbaţii căsii lui, şi cei născuţi în casă, şi cei cumpăraţi cu argint dintr-alte neamuri.<br/>


text:
Şi-au arătat Dumnezeu lui Avraam la stejeariul Mamvri, când şedea el în uşea cortului său la amiazăzi.<br/>


text:
Şi râdicând ochii săi, au văzut şi, iată, trei bărbaţi sta din sus de el, şi, văzindu-i pre ei, au alergat de la uşea cortului său înaintea lor şi s-au închinat la pământ.<br/>


text:
Şi voiu aduce pâine şi veţi mânca, şi după aceaea veţi mearge pre calea voastră, pentru aceaea abateţi-vă la sluga voastră”. Iară ei au zis: „Aşea fă după cum ai zis”.<br/>


text:
Şi au alergat Avraam în cort la Sarra, şi au zis ei: „Grăbeaşte şi frământă trei măsuri de făină curată şi fă azime”.<br/>


text:
Şi Avraam au alergat la vaci, şi au luat un viţăl tânăr şi bun şi l-au dat slugii şi au pripit să-l gătească.<br/>


text:
Şi au luat unt şi lapte şi viţelul care l-au gătit, şi le-au pus înaintea lor, şi ei au mâncat, iară el sta lângă ei supt copaciu.<br/>


text:
Şi ei au zis cătră dânsul: „Unde easte Sarra, muiarea ta”. Şi răspunzând el, au zis: „Iată, easte în cort”.<br/>


text:
Şi au zis ei: „Iată, când mă voiu întoarce, voiu veni la tine în vreamea aceasta în ceasuri, şi va avea fecior Sarra, muiarea ta”. Şi Sarra au auzit de la uşea cortului, fiind după dânsul <f>[1]</f>.<br/>


text:
Iară Avraam şi Sarra era bătrâni, petrecuţi în zile, şi Sarrei încetasă a să face ceale muiereşti.<br/>


text:
Şi au râs întru sine Sarra, zicând: „Încă nu mi s-au făcut mie aceasta până acum, şi domnul mieu easte bătrân”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Avraam: „Pentru ce au râs Sarra întru sine, zicând: «Au doară cu adevărat voiu naşte, bătrână fiind?»<br/>


text:
Au nu easte cu putinţă la Dumnezeu tot cuvântul? În vreamea aceasta mă voiu întoarce la tine în ceasuri, şi va avea Sarra fecior”.<br/>


text:
Şi au tăgăduit Sarra, zicând: „Nu am râs”, pentru că s-au temut, şi au zis cătră ea: „Ba, ci ai râs”.<br/>


text:
Şi, sculându-să de acolo bărbaţii, s-au uitat spre Sodoma şi spre Gomora, şi Avraam mergea împreună cu ei, petrecându-i.<br/>


text:
Iară Avraam să va face neam mare, şi mult, şi întru el să vor binecuvânta toate neamurile pământului.<br/>


text:
Că ştiu că va învăţa pre fiii săi şi casa sa după sine, şi vor păzi căile Domnului, ca să facă dreptate şi judecată, ca să aducă Domnul preste Avraam toate câte au grăit cătră dânsul”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul: „Strigarea Sodomei şi a Gomorei s-au înmulţit la Mine, şi păcatele lor sânt mari foarte.<br/>


text:
Deci, pogorându-Mă, voiu vedea de fac după strâgarea lor, carea vine la Mine, iară de nu, să ştiu”.<br/>


text:
Şi, întorcându-să de acolo bărbaţii, au venit în Sodoma, şi Avraam era încă stând înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi, apropiindu-să Avraam, au zis: „Să nu pierzi pre cel drept împreună cu cel necredincios, şi va fi cel drept ca şi cel necredincios.<br/>


text:
De vor fi cincizeci de drepţi în cetate, au piiarde-vei pre ei? Au nu vei ierta tot locul pentru cincizeci de drepţi, de vor fi într-însa?<br/>


text:
Nicidecum să nu faci după cuvântul acesta, ca să ucizi pre cel drept împreună cu cei nedrepţi, şi să fie cel drept ca şi cel nedrept, nicidecum. Cel ce judeci tot pământul; au nu vei face judecată?”<br/>


text:
Şi au zis Domnul: „De voiu afla în Sodoma, în cetate, cincizeci de drepţi, voiu ierta toată cetatea şi tot locul pentru dânşii”.<br/>


text:
Şi răspunzind Avraam, au zis: „Acum am început a grăi cătră Domnul mieu, care sânt pământ şi cenuşe.<br/>


text:
Dară, de vor fi mai puţini de cincizeci de drepţi, să fie patruzeci şi cinci, au piiarde-vei pentru patruzeci şi cinci toată cetatea?” Şi au zis: „Nu o voiu piiarde, de voiu afla acolo patruzeci şi cinci”.<br/>


text:
Şi au adaos a grăi încă cătră Domnul, şi au zis: „Dară de să vor afla acolo patruzeci?” Şi au zis: „Nu o voiu piiarde pentru acei patruzeci”.<br/>


text:
Şi au zis: „Să nu fie ceva, Doamne, de voiu mai grăi, dară de să vor afla acolo trei zeci?” Şi au zis: „Nu o voiu piiarde, de voiu afla acolo treizeci”.<br/>


text:
Şi au zis: „Pentru că pociu grăi cătră Domnul, dară de să vor afla acolo doaozeci?” Şi au zis: „Nu o voiu piiarde de voiu afla acolo doaozeci”.<br/>


text:
Şi au zis: „Să nu fie ceva, Doamne, de voiu mai grăi încă o dată?” Dară de să vor afla acolo zeace?” Şi au zis: „Nu o voiu piiarde pentru acei zeace”.<br/>


text:
Şi au venit doi îngeri la Sodoma seara, şi Lot şedea la poarta Sodomei, şi, văzându-i, Lot s-au sculat întru întimpinarea lor şi s-au închinat cu faţa la pământ, şi au zis:<br/>


text:
„Iată, domnilor, abateţi-vă la casa slugii voastre, şi rămâneţi şi spălaţi picioarele voastre, şi dimineaţă, sculându-vă, veţi mearge în calea voastră”. Iară ei au zis: „Ba, în uliţă vom mânea”.<br/>


text:
Şi i-au silit pre ei, şi s-au abătut la dânsul, şi au întrat în casa lui, şi au făcut lor de mâncare, şi azime au copt lor, şi au mâncat ei.<br/>


text:
Iară mai înainte de ce s-au culcat ei, bărbaţii cetăţii, sodomiteanii, au încunjurat casa de la cel tinăr până la cel bătrân, tot norodul împreună.<br/>


text:
Şi au chemat afară pre Lot, şi au zis cătră dânsul: „Unde sânt bărbaţii carii au întrat la tine noaptea? Scoate-i la noi, ca să ne împreunăm cu ei <f>[1]</f>”.<br/>


text:
Ci am eu doao feate, care n-au cunoscut bărbat, pre acealea voiu scoate la voi, şi vă faceţi treaba cu eale după cum va plăcea voao, numai asupra bărbaţilor acestora să nu faceţi nedrept, pentru că au întrat supt acoperemântul casii meale <f>[2]</f>”.<br/>


text:
Iară ei au zis lui: „Du-te încolo, ai venit să lăcuieşti, şi nu judecată să judeci? Acum, dară, te vom chinui mai rău pre tine decât pre ei”. Şi silea pre Lot foarte, şi s-au apropiiat la uşe să o strice.<br/>


text:
Iară bărbaţii <f>[3]</f>, tinzind mâinile, au tras pre Lot la sine în casă şi au închis uşea casii.<br/>


text:
Iară pre bărbaţii carii era la uşea căsii i-au pedepsit cu orbire, de la cel mic până la cel mare, şi s-au ostenit căutând uşea.<br/>


text:
Şi au zis cătră Lot bărbaţii: „Ai tu pre cineva aici? Gineri, au feciori, au feate? Sau altcineva de al tău? De easte în cetate, scoate-i din locul acesta.<br/>


text:
Că vom să stricăm noi locul acesta, pentru că s-au înălţat strigarea lor înaintea Domnului, şi ne-au trimis pre noi Domnul să-l stricăm pre dânsul”.<br/>


text:
Şi ieşind Lot, au grăit cătră ginerii săi, carii luasă pre featele lui, şi le-au zis: „Sculaţi-vă şi ieşiţi din locul acesta, pentru că Domnul va să piiarză cetatea”.<br/>


text:
Şi să păru a vorbi glumă înaintea ginerilor săi. Iară deaca s-au făcut dimineaţă, grăbea îngerii pre Lot, zicând: „Scoală-te şi ia muiarea ta, şi ceale doao feate ale tale, care ai, şi ieşi, ca să nu pieri şi tu împreună cu fărădelegile cetăţii”.<br/>


text:
Şi ei s-au turburat <f>[4]</f>, iară îngerii au apucat de mână pre el şi pre muiarea lui şi pre ceale doao feate ale lui, pentru că nu S-au îndurat Domnul de dânsul. Şi scoţindu-i pre ei afară, au zis:<br/>


text:
„Mântuind mântuiaşte sufletul tău, să nu te uiţi înapoi, nici să stai în vreun <f>[5]</f> loc de prinprejur, în munte te mântuiaşte, ca să nu te prinzi împreună cu ei”.<br/>


text:
Fiindcă au aflat sluga Ta milă înaintea Ta şi ai mărit dreptatea Ta, carea faci cu mine, ca să fie viu sufletul mieu, eu nu voiu putea <f>[6]</f> să mă mântuiesc în munte, ca să nu mă prinză realele, şi voiu muri.<br/>


text:
Iată cetatea cea de aproape, ca să scap acolo, easte mică, şi mă voiu mântui. Au nu easte mică? Şi va fi viu sufletul mieu pentru Tine”.<br/>


text:
Şi i-au zis lui: „Iată, M-am mirat de faţa ta, şi în cuvântul acesta, ca să nu stric cetatea, pentru carea ai grăit.<br/>


text:
Grăbeaşte, dară, ca să te mântuieşti acolo, că nu voiu putea face lucrul până vei mearge tu acolo”. Pentru aceaea, au chemat numele cetăţii aceiia Sigor.<br/>


text:
Şi Domnul au ploat preste Sodoma şi preste Gomora piiatră pucioasă şi foc de la Domnul din ceriu.<br/>


text:
Şi au surpat cetăţile aceastea, şi tot împrejurul, şi pre toţi câţi lăcuia în cetăţi, şi toate câte răsar din pământ.<br/>


text:
Şi au căutat spre Sodoma şi spre Gomora, şi spre pământul de primprejurul locului, şi au văzut, şi, iată, să suia pară de foc din pământ, ca o văpaie de cuptoriu.<br/>


text:
Şi au fost când au stricat Domnul toate cetăţile de primprejur, Şi-au adus Dumnezeu aminte de Avraam şi au scos pre Lot afară din mijlocul surpării, când au surpat Domnul cetăţile, în care lăcuia Lot.<br/>


text:
Şi au ieşit Lot din Sigor, şi şedea în munte el şi amândoao featele lui cu dânsul, că s-au temut a lăcui în Sigor, şi au lăcuit în peşteră el şi amândoao featele lui cu dânsul.<br/>


text:
Şi au zis cea mai bătrână cătră cea mai tânără: „Tatăl nostru easte bătrân, şi nimene nu easte pre pământ carele să se împreune cu noi, după cum easte obiceaiul a tot pământul.<br/>


text:
Vino, dară, să adăpăm pre tatăl nostru cu vin, şi să dormim cu dânsul, şi să rădicăm din tatăl nostru sămânţă”.<br/>


text:
Şi au adăpat pre tatăl său cu vin în noaptea aceaea, şi, întrând, cea mai bătrână au dormit cu tatăl său în noaptea aceaea, şi el nu au ştiut când au dormit ea şi când s-au sculat.<br/>


text:
Şi au fost a doao zi, au zis cea mai bătrână cătră cea mai tinără: „Iată, am dormit ieri cu tatăl nostru, să-l adăpăm cu vin şi într-această noapte, şi, întrând, te culcă tu cu el, şi să rădicăm din tatăl nostru sămânţă”.<br/>


text:
Şi au adăpat şi întru acea noapte pre tatăl său cu vin, şi, întrând, cea mai tânără au dormit cu tatăl său, şi el nu au ştiut când s-au culcat ea şi când s-au sculat.<br/>


text:
Şi au născut cea mai mare fecior, şi au chemat numele lui Moav, zicând: „Din tatăl mieu”. Acesta e tată moaviteanilor până în zioa de astăzi.<br/>


text:
Şi au născut şi cea mai tânără fecior, şi au chemat numele lui Aman, zicând: „Fiiul neamului mieu”. Acesta easte tată amaniteanilor până în zioa de astăzi.<br/>


text:
Şi au purces de acolo Avraam spre pământul cel cătră amiiazăzi, şi au lăcuit întră Cadis şi întră Sur, şi au nemernicit în Gherari.<br/>


text:
Şi au zis Avraam de Sarra, muiarea sa, că: „Soră easte mie”, că s-au temut să zică că: „Muiarea mea easte”, ca nu cumva să-l ucidă pre el oamenii cetăţii pentru ea, şi au trimis Avimeleh, împăratul gherarilor, şi au luat pre Sarra.<br/>


text:
Şi au întrat Dumnezeu la Avimeleh în somn noaptea, şi au zis lui: „Iată, tu vei să mori pentru muiarea carea o ai luat, că ea are bărbat”.<br/>


text:
Au nu el au zis mie: «Soră mie easte?» Şi ea mi-au zis: «Frate mie easte?» Cu inimă curată şi cu mâni dreapte am făcut aceasta”.<br/>


text:
Şi i-au zis Dumnezeu în somn: „Şi Eu am cunoscut că cu inimă curată ai făcut aceasta, şi Eu nu M-am îndurat de tine, ca să nu păcătuieşti tu împrotiva Mea, şi pentru aceaea nu te-am lăsat să te atingi de dânsa.<br/>


text:
Iară acum dă îndărăpt muiarea omului, că proroc easte, şi să va ruga pentru tine şi vei fi viu; iară de nu o vei da îndărăpt, să ştii că vei muri tu şi toate ale tale”.<br/>


text:
Şi de dimineaţă sculându-să Avimeleh, îndată au chemat pre toate slugile sale şi au grăit toate cuvintele aceastea în urechile lor, şi s-au temut toţi oamenii foarte.<br/>


text:
Şi au chemat Avimeleh pre Avraam, şi au zis lui: „Căci ai făcut noao aceasta? Au, doară, am greşit ceva împrotiva ta, de ai adus preste mine şi preste împărăţiia mea păcat mare? Lucru care nimenea nu l-ar face ai făcut mie”.<br/>


text:
Şi au zis Avraam: „Pentru că am gândit ca nu cumva să nu fie frica lui Dumnezeu în locul acesta, şi pre mine mă vor omorî pentru muiarea mea.<br/>


text:
Şi cu adevărat soră easte mie de pre tată, iară nu de pre mumă, iară mi s-au făcut mie şi muiare.<br/>


text:
Şi au fost când m-au scos Dumnezeu din casa tătâne-mieu, am zis ei: «Această dreptate să faci cu mine, în tot locul unde vom întra, zi că frate-mi easte»”.<br/>


text:
Şi au luat Avimeleh o mie de didrahme şi oi şi viţei şi slugi şi slujnice, şi au dat lui Avraam, şi i-au dat îndărăpt şi pe Sarra, muiarea lui.<br/>


text:
Şi au zis Avimeleh cătră Avraam: „Iată pământul mieu înaintea ta, unde-ţi va plăcea, lăcuiaşte”.<br/>


text:
Iară cătră Sarra au zis: „Iată, am dat o mie de didrahme fratelui tău, aceastea vor fi ţie întru cinstea feaţii tale şi a tuturor care sânt cu tine, şi toate adevărat le spune”.<br/>


text:
Şi s-au rugat Avraam lui Dumnezeu, şi au însănătoşat Dumnezeu pre Avimeleh şi pre muiarea lui şi pre slujnicile lui, şi au născut.<br/>


text:
Pentru că, închizind, au fost închis Domnul din afară tot zgăul în casa lui Avimeleh, pentru Sarra, muiarea lui Avraam.<br/>


text:
Şi luând în pântece, Sarra au născut lui Avraam fiiu la bătrâneaţe, pre vreamea după cum grăisă lui Domnul.<br/>


text:
Şi au chemat Avraam numele fiiului său ce s-au născut lui, pre carele au născut lui Sarra, Isaac.<br/>


text:
Şi au zis Sarra: „Râs mi-au făcut Domnul, pentru că cine va auzi să va bucura împreună cu mine”.<br/>


text:
Şi au zis: „Cine va spune lui Avraam că Sarra apleacă prunc? Că am născut fiiu la bătrâneaţele meale”.<br/>


text:
Şi au crescut pruncul şi s-au înţercat, şi au făcut Avraam ospăţ mare în zioa în carea s-au înţercat fiiul său, Isaac.<br/>


text:
Şi văzind Sarra pre fiiul Agarei eghipteancii, carele să născusă lui Avraam, jucându-să cu Isaac, fiiul său,<br/>


text:
Au zis lui Avraam: „Goneaşte pre slujnica aceasta şi pre fiiul ei, că nu va moşteni fiiul slujnicii cu fiiul mieu, Isaac”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Avraam: „Să nu fie greu înaintea ta cuvântul cel pentru prunc, şi pentru slujnică; toate câte va zice ţie Sarra ascultă de cuvântul ei, pentru că întru Isaac să va chema ţie sămânţă.<br/>


text:
Şi s-au sculat Avraam dimineaţă şi au luat pâini şi un foale cu apă şi au dat Agarei, şi au pus pre umărul ei şi pruncul, şi o au slobozit pre dânsa, şi, mergând, rătăcea prin pustie cătră Fântâna Jurământului.<br/>


text:
Şi mergând, au şezut în preajma lui departe, ca o aruncătură de arc, pentru că au zis: „Nu voiu vedea moartea pruncului mieu”. Şi au şezut înaintea lui, şi strigând pruncul, au plâns.<br/>


text:
Şi au auzit Dumnezeu glasul pruncului din locul unde era, şi au strigat îngerul lui Dumnezeu pre Agar din ceriu, şi au zis ei: „Ce easte, Agar? Nu te teame, că au auzit Dumnezeu glasul pruncului tău din locul unde easte.<br/>


text:
Şi au deşchis Dumnezeu ochii ei, şi au văzut fântână de apă vie <f>[1]</f>, şi au mers de au umplut foalele de apă şi au adăpat pruncul.<br/>


text:
Şi au lăcuit în pustie <f>[2]</f>, şi i-au luat lui mumă-sa muiare din Faranul Eghiptului <f>[3]</f>.<br/>


text:
Şi au fost în vreamea aceaea, au grăit Avimeleh şi Ohozat, carele luoasă pre noru-sa, şi Fihol, voievodul puterii lui cătră Avraam, zicând: „Dumnezeu easte cu tine, întru toate câte faci.<br/>


text:
Acum, dară, joară-mi mie pre Dumnezeu că nu-mi vei face strâmbătate, nici seminţiei meale, nici numelui mieu, ci după dreptatea carea am făcut cu tine vei face cu mine, şi pământului întru care te-ai sălăşluit”.<br/>


text:
Şi Avimeleh au zis lui: „Nu am ştiut cine au făcut ţie lucrul acesta <f>[4]</f>, nici tu nu mi-ai spus, nici eu nu am auzit, fără numai astăzi”.<br/>


text:
Şi au zis Avimeleh lui Avraam: „Ce sânt aceaste şeapte mieluşiţe ale oilor acestora, care le-ai pus singure?”<br/>


text:
Şi au zis Avraam: „Pentru că aceaste şeapte mieluşiţe vei luoa de la mine, ca să-mi fie mărturie, cum că eu am săpat această fântână”.<br/>


text:
Pentru aceaea au chemat numele locului aceluia Fântâna Jurământului, că acolo au jurat amândoi.<br/>


text:
Şi au făcut amândoi legătură la Fântâna Jurământului, şi s-au sculat Avimeleh şi Ohozat, carele ţinea pre noru-sa, şi Fihol, mai-marele puterii lui, şi s-au întors în pământul Filistiim.<br/>


text:
Şi au sădit Avraam ţarină la Fântâna Jurământului, şi au chemat acolo numele Domnului Dumnezeu veacinic.<br/>


text:
Şi au fost după cuvintele aceastea, Dumnezeu au ispitit pe Avraam, şi i-au zis: „Avraame, Avraame”. Şi au zis: „Iată, eu”.<br/>


text:
Şi au zis: „Ia pre fiiul tău cel iubit, pre Isaac, pre carele ai iubit, şi mergi în pământul cel înalt şi-l ado pre el acolo jertvă întru unul din munţii care-ţi voiu zice ţie”.<br/>


text:
Şi, sculându-să Avraam de dimineaţă, au pus şeaua pre asinul său, şi au luat cu sine doao slugi, şi pre Isaac, fiiul său, şi tăind leamne pentru jertvă, sculându-să, au mers, şi a treia zi au venit la locul care i-au zis lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au zis Avraam slugilor sale: „Şedeţi aici cu asinul, iară eu şi pruncul vom mearge până colea şi, închinându-ne, ne vom întoarce la voi”.<br/>


text:
Şi au luat Avraam leamnele ceale pentru jertvă şi le-au pus pre Isaac fiiul, său, şi au luat în mâini foc şi cuţit, şi s-au dus amândoi împreună.<br/>


text:
Şi au zis Isaac cătră Avraam, tatăl său: „Tată”. Iară el au zis: „Ce easte, fiule?” Şi au zis: „Iată focul şi leamnele, unde easte oaia pentru jertvă?”<br/>


text:
Şi, mergând amândoi împreună, au venit la locul care i-au zis Dumnezeu lui, şi au zidit acolo Avraam jertvenic, şi au pus leamnele deasupra, şi, legând pre fiiul său, Isaac, l-au pus pre jertvenic deasupra leamnelor.<br/>


text:
Şi l-au strigat îngerul Domnului din ceriu, şi au zis: „Avraame, Avraame”. Iară el au zis: „Iată, eu”.<br/>


text:
Şi au zis: „Să nu pui mâna ta pre prunc, nici să faci lui nimica, că acum am cunoscut că te temi tu de Dumnezeu, şi nu ţi s-au făcut milă de fiiul tău cel iubit, pentru Mine”.<br/>


text:
Şi, căutând Avraam cu ochii săi, au văzut, şi, iată, un berbeace era încurcat cu coarnele într-un ram de tufă savec, şi s-au dus Avraam şi au luat berbeacele şi l-au adus jertvă în locul lui Isaac, fiiului său.<br/>


text:
Şi au chemat Avraam numele locului aceluia: „Domnul au văzut”, ca să zică astăzi: „În muntele, Domnul s-au arătat”.<br/>


text:
„Asupra Mea Însumi M-am jurat, zice Domnul, pentru că ai făcut cuvântul acesta şi nu ţi s-au făcut milă de fiiul tău cel iubit, pentru Mine.<br/>


text:
Cu adevărat binecuvântând te voiu binecuvânta, şi înmulţind voiu înmulţi sămânţa ta ca stealele ceriului şi ca năsipul cel de pre ţărmurile mării, şi va moşteni sămânţa ta cetăţile nepriiatinilor.<br/>


text:
Şi să vor binecuvânta întru sămânţa ta toate neamurile pământului, pentru că ai ascultat cuvântul Mieu”.<br/>


text:
Şi s-au întors Avraam la slugile sale şi, sculându-să, s-au dus la Fântâna Jurământului, şi au lăcuit Avraam la Fântâna Jurământului.<br/>


text:
Şi au fost după aceastea, s-au poruncit lui Avraam, zicând: „Iată, au născut Melha şi ea fiiu lui Nahor, fratelui tău.<br/>


text:
Iară Vatuil au născut pre Reveca, sânt opt feciori aceştia, pre carii i-au născut Melha lui Nahor, fratelui lui Avraam.<br/>


text:
Şi au murit Sarra în cetatea Arvoc, carea easte în vale, aceasta easte Hevron, în pământul Hanaan, şi au venit Avraam să plângă pre Sarra şi să o jălească.<br/>


text:
„Străin şi nemearnic sânt eu la voi, daţi-mi mie, dară, moşie de mormânt la voi, şi voiu îngropa mortul mieu de la mine”.<br/>


text:
„Nu, doamne, ci ne ascultă pre noi: împărat de la Dumnezeu eşti tu întru noi, în mormânturile noastre ceale alease îngroapă-ţi mortul tău, că nici unul dintră noi nu va opri mormântul său de cătră tine, ca să nu-ţi îngropi mortul tău acolo”.<br/>


text:
Şi au grăit cătră dânşii Avraam, zicând: „De voiţi cu sufletul vostru ca să îngrop mortul mieu de la faţa mea, ascultaţi-mă şi grăiţi pentru mine lui Efron a lui Saar.<br/>


text:
Şi să-mi dea mie peştera cea îndoită, carea o are el, ceaea ce easte în partea ţarinei lui, pre argint ce va fi vreadnică, să-mi dea mie aceasta întră voi moşie de mormânt”.<br/>


text:
Şi Efron şedea în mijlocul fiilor lui Het, şi răspunzind Efron Heteul cătră Avraam, au zis la auzul fiilor lui Het şi a tuturor celor ce întra în cetate, zicând:<br/>


text:
„Lângă mine fii, doamne, şi mă ascultă: ţarina şi peştera carea easte într-însa ţie o dau înaintea tuturor cetăţeanilor miei, datu-o-am ţie, îngroapă mortul tău”.<br/>


text:
Şi au zis lui Efron la auz înaintea norodului pământului: „De vreame ce eşti lângă mine, ascultă-mă. Argintul ţarinei ia-l de la mine, şi voiu îngropa mortul mieu acolo”.<br/>


text:
„Nu, doamne, am auzit, pământul easte de patru sute de didrahme de argint, ce e aceasta întră mine şi întră tine? Ce <f>[2]</f>? Iară tu mortul ţi-l îngroapă”.<br/>


text:
Şi au ascultat Avraam de Efron, şi au plătit Avraam lui Efron argintul, care au grăit la auzul fiilor lui Het, patru sute de didrahme de argint ales la negoţitori.<br/>


text:
Şi ţarina lui Efron, în carea era peştera cea îndoită, carea easte cătră faţa Mamvrei, ţarina şi peştera, carea era întru ea, şi tot arborile care era în ţarină, şi tot ce easte în hotarăle ei împrejur,<br/>


text:
S-au dat lui Avraam moşie înaintea fiilor lui Het, şi înaintea tuturor celor ce întra în cetate.<br/>


text:
După aceastea, au îngropat Avraam pre Sarra, muiarea sa, în peştera ţarinei cea îndoită, carea easte în preajma Mamvrei, aceasta easte Hevron, în pământul lui Hanaan.<br/>


text:
Şi s-au întărit ţarina şi peştera, carea era într-însa, a lui Avraam spre moşie de mormânt de la fiii lui Het.<br/>


text:
Şi au zis Avraam slugii sale ceii mai bătrâne a casii sale, carele era mai mare preste toate ale sale: „Pune mâna ta supt armul mieu.<br/>


text:
Şi te voiu jura, pre Domnul Dumnezeul ceriului şi pre Dumnezeul pământului, ca feciorului mieu, Isaac, să nu iai muiare din featele hananeilor, întră carii lăcuiesc eu.<br/>


text:
Ci în pământul mieu, unde m-am născut eu, vei mearge, şi în neamul mieu, şi vei luoa muiare fiiului mieu, Isaac, de acolo”.<br/>


text:
Şi au zis cătră dânsul sluga: „Dar de nu va vrea muiarea să vie cu mine în pământul acesta, întoarce-voiu pre fiiul tău acolo, în pământul de unde ai ieşit”.<br/>


text:
Domnul Dumnezeul ceriului şi Dumnezeul pământului, Cel ce m-au luat din casa tătâne-mieu şi din pământul în care m-am născut, Cel ce mi-au grăit şi S-au jurat mie, zicând: «Ţie voiu da pământul acesta, şi seminţiei tale». Acesta va trimite pre îngerul Său înaintea ta, şi vei luoa muiare feciorului mieu de acolo.<br/>


text:
Iară de nu va vrea muiarea să vie cu tine în pământul acesta, curat vei fi tu de jurământul mieu, numai pre feciorul mieu să nu-l întorci acolo”.<br/>


text:
Şi au pus sluga mâna sa supt armul lui Avraam, stăpânului său, şi au jurat pre cuvântul acesta.<br/>


text:
Şi au luat sluga zeace cămile din cămilele stăpânului său şi din toate bunătăţile stăpânului său, cu sine, şi sculându-să s-au dus în Mesopotamiia, în cetatea lui Nahor.<br/>


text:
Şi au aşezat cămilele să odihnească afară de cetate lângă fântâna apei de seara, unde ies după apă.<br/>


text:
Şi au zis: „Doamne, Dumnezeul stăpânului mieu, Avraam, fă cale bună înaintea mea astăzi şi fă milă cu stăpânul mieu, Avraam.<br/>


text:
Şi va fi fecioara căriia eu voi zice: «Pleacă vadra ta să beau», şi ea va zice mie: «Bea tu şi cămilele tale le voiu adăpa, până ce vor înceta toate a bea», pre aceasta o ai gătit lui Isaac, slugii Tale, şi întru aceasta voiu cunoaşte că ai făcut milă cu stăpânul mieu, Avraam”.<br/>


text:
Şi au fost mai înainte de a săvârşi el grăind întru cugetul său, iată, au ieşit afară Reveca, fata lui Vatuil, feciorului Melhei, muierii lui Nahor, fratelui lui Avraam, având vadra pre umărul său.<br/>


text:
Şi fecioara era frumoasă la faţă foarte, fecioară era, bărbat nu o au cunoscut pre ea, şi, pogorându-să la fântână, au umplut vadra şi s-au suit.<br/>


text:
Iară ea au zis: „Bea, doamne”. Şi grăbind, au slobozit vadra pre braţul său şi l-au adăpat până au încetat a bea.<br/>


text:
Şi au grăbit şi au deşertat vadra în adăpătoare, şi iarăşi au alergat la fântână să scoaţă apă, şi au adăpat toate cămilele.<br/>


text:
Şi au fost după ce au încetat toate cămilele a bea, au luoat omul cercei de aur, care trăgea câte o drahmă, şi doao brăţări pre mâinile ei, care trăgea zeace măsuri de aur.<br/>


text:
Şi o au întrebat pre dânsa şi au zis: „A cui fată eşti? Spune-mi de easte la tatăl tău loc să sălăşluim noi”.<br/>


text:
Iară ea au zis lui: „Fată sânt a lui Vatuil, fiiul Melhei, pre carele l-au născut ea lui Nahor”.<br/>


text:
„Bine e cuvântat Domnul Dumnezeul stăpânului mieu, Avraam, Cel ce nu au luoat dreptatea Sa şi adevărul de la stăpânul mieu, şi pre mine m-au îndreptat la casa fratelui stăpânului mieu”.<br/>


text:
Şi au fost deaca au văzut cerceii şi brăţările în mâinile soru-sa, şi auzind cuvintele Revechei, surorei sale, carea zicea: „Aşea mi-au grăit omul”, şi au venit la om unde sta el cu cămilele la fântână.<br/>


text:
Şi au zis lui: „Vino, întră înlăuntru, binecuvântate al Domnului, pentru ce stai afară? Eu am gătit casă şi loc cămilelor”.<br/>


text:
Şi au întrat omul în casă şi au descărcat cămilele, şi au dat paie şi fân cămilelor şi apă de spălat picioarelor lui şi picioarelor oamenilor celor ce era cu el.<br/>


text:
Şi le-au pus lor pâine să mănânce, iară el au zis: „Nu voiu mânca până ce nu voiu grăi cuvintele meale”.Şi ei au zis: „Grăiaşte!”<br/>


text:
Şi Domnul bine au cuvântat pre stăpânul mieu foarte, şi s-au mărit, şi i-au dat lui oi şi viţei şi argint şi aur, slugi şi slujnice, cămile, şi asini.<br/>


text:
Şi Sarra, muiarea stăpânului mieu, au născut un fecior stăpânului mieu după ce au îmbătrânit el, şi i-au dat lui toate câte au avut.<br/>


text:
Şi m-au jurat stăpânul mieu, zicând: «Să nu iai muiare fiiului mieu din featele hananeilor, întră carii lăcuiesc eu în pământul lor.<br/>


text:
Ci numai la casa tătâne-mieu să mergi şi la neamul mieu, şi vei luoa muiare feciorului mieu de acolo».<br/>


text:
Şi mi-au zis: «Domnul Dumnezeu, înaintea Cui bine am plăcut, Acela va trimite pre îngerul Său cu tine şi va îndrepta calea ta, şi vei luoa muiare fiiului mieu din neamul mieu şi din casa tătâne-mieu.<br/>


text:
Atunci curat vei fi de blăstămul mieu, deaca vei veni la neamul mieu şi nu vor da ţie, şi tu vei fi curat de jurământul mieu».<br/>


text:
Şi venind eu astăzi la fântână am zis: «Doamne Dumnezeul stăpânului mieu, Avraam, de vei îndrepta Tu calea mea pre carea acum merg.<br/>


text:
Iată, stau la fântâna apei, şi featele oamenilor cetăţii vor ieşi ca să ia apă, şi va fi fecioara căriia eu voiu zice: ‚Dă-mi să beau puţintea apă din vadra ta’.<br/>


text:
Şi ea-mi va zice: ‚Şi tu bea, şi cămilelor tale voiu scoate apă’, aceasta easte muiarea carea o au gătit Domnul lui Isaac, slujii Sale, şi întru aceasta voiu cunoaşte că ai făcut milă cu stăpânul mieu, Avraam».<br/>


text:
Şi au fost mai înainte de a sfârşi eu grăind în cugetul mieu, îndată au ieşit Reveca cu vadra pre umăr şi s-au pogorât la fântână şi au scos apă, şi am zis ei: «Dă-mi să beau».<br/>


text:
Şi ea, grăbind, au slobozit vadra pre braţul său de pre dânsa, şi au zis: «Bea tu, şi cămilele tale le voiu adăpa». Şi am beut, şi cămilele le-au adăpat.<br/>


text:
Şi o am întrebat pre ea, şi am zis: «A cui fată eşti tu? Spune mie». Şi ea au zis: «Fată sânt eu a lui Vatuil, feciorului lui Nahor, pre carele au născut lui Melha».Şi am pus cerceii pre braţul ei, şi brăţerile pre mâinile ei.<br/>


text:
Şi, părându-mi bine, m-am închinat Domnului şi bine am cuvântat pre Domnul Dumnezeul stăpânului mieu, Avraam, Cel ce m-au îndreptat în calea adevărului, ca să iau pre fata fratelui stăpânului mieu, fiiului său.<br/>


text:
Deci, de veţi face voi milă şi dreptate cu stăpânul mieu, spuneţi-mi, ca să mă întorc spre dreapta sau spre stânga”.<br/>


text:
Şi, răspunzind Lavan şi Vatuil, au zis: „De la Domnul au ieşit lucrul acesta, nu vom putea grăi ţie împrotivă, nici rău, nici bine.<br/>


text:
Iată, Reveca înaintea ta easte, ia-o şi te du şi să fie muiare feciorului stăpânului tău, după cum au grăit Domnul”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au auzit sluga lui Avraam cuvintele lor, s-au închinat pre pământ lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi, scoţind sluga vase de argint şi de aur, şi îmbrăcăminte, au dat Revechei, şi daruri au dat fratelui ei şi mumei ei.<br/>


text:
Şi au mâncat şi au beut el şi oamenii cei ce era cu el, şi au dormit, şi, sculându-să dimineaţă, au zis: „Sloboziţi-mă, să mă duc la stăpânul mieu”.<br/>


text:
Şi au zis fraţii şi mumă-sa: „Să rămîie fata cu noi ca vro zeace zile, şi după aceaea să va duce”.<br/>


text:
Iară el au zis cătră ei: „Nu mă opriţi, că Domnul au îndreptat calea mea întru mine, sloboziţi-mă, ca se merg la stăpânul mieu”.<br/>


text:
Iară ei au zis: „Să chemăm prunca şi să întrebăm gura ei”. Şi au chemat pre Reveca şi i-au zis ei: „Mearge-vei cu omul acesta?”<br/>


text:
Şi au slobozit pre Reveca, sora sa, şi averile ei, şi pre sluga lui Avraam şi pre cei ce era cu dânsul.<br/>


text:
Şi bine au cuvântat pre Reveca, şi i-au zis ei: „Sora noastră eşti, fă-te întru mii de zeci de mii, şi să moştenească sămânţa ta cetăţile nepriiatinilor”.<br/>


text:
Şi sculându-să Reveca şi slujnicile ei, s-au suit pre cămile şi s-au dus cu omul; şi luând sluga pre Reveca, s-au dus.<br/>


text:
Iară Isaac mergea prin pustie de cătră Fântâna Vedeniei, şi el lăcuia în pământul cel de cătră amiiazăzi.<br/>


text:
Şi au ieşit Isaac ca să se preumble la câmp de cătră seară, şi, căutând cu ochii, au văzut cămilele venind.<br/>


text:
Şi au zis cătră slugă: „Cine easte omul acela carele mearge pre câmp înaintea noastră?” Şi au zis sluga: „Acesta easte stăpânul mieu”. Iară ea, luându-şi veşmântul, s-au îmbrăcat”.<br/>


text:
Şi au întrat Isaac în casa mumei sale şi au luat pre Reveca, şi s-au făcut lui muiare, şi o au iubit pre dânsa, şi s-au mângâiat Isaac pentru Sarra, mumă-sa.<br/>


text:
Şi Iezan au născut pre Sava şi pre Dedan, şi fiii lui Dedan au fost <f>[1]</f>: Asuriim şi Latusiim şi Laomim.<br/>


text:
Şi fiii lui Madiam: Ghefar şi Afir şi Enoh şi Avida şi Eldaga, toţi aceştia era feciorii Heturei.<br/>


text:
Şi feciorilor ţiitoarelor sale au dat Avraam daruri, şi încă fiind el viu, i-au scos pre ei în laturi de la Isaac, fiiul său, cătră răsărit, la pământul răsăriturilor.<br/>


text:
Şi aceştia sânt anii zilelor vieţii lui Avraam, câţi au trăit, o sută şeaptezeci şi cinci de ani.<br/>


text:
Şi, slăbind Avraam, au murit întru bătrâneaţe bune, bătrân şi plin de zile, şi s-au pus lângă norodul său.<br/>


text:
Şi l-au îngropat pre dânsul Isaac şi Ismail, amândoi feciorii lui, în peştera cea îndoită, în ţarina lui Efron, feciorului lui Saar Heteului, carea easte în preajma Mamvrei.<br/>


text:
Ţarina şi peştera, carea au cumpărat Avraam de la fiii lui Het, acolo au îngropat pre Avraam şi pre Sarra, muiarea lui.<br/>


text:
Şi au fost, după ce au murit Avraam, bine au cuvântat Dumnezeu pre Isaac, fiiul lui, şi au lăcuit Isaac lângă Fântâna Vederii.<br/>


text:
Şi aceastea sânt naşterile lui Ismail, feciorului lui Avraam, pre carele l-au născut Agar Eghipteanca, slujnica Sarrei, lui Avraam.<br/>


text:
Şi aceastea sânt numele fiilor lui Ismail, după numele neamurilor lui: cel dintâiu născut, Ismail şi Naveot şi Chidar şi Navdeil şi Masam.<br/>


text:
Aceştia sânt fiii lui Ismail, şi aceastea sânt numele lor, în corturile lor şi întru sălaşurile lor, doisprăzeace boiari după neamul lor.<br/>


text:
Şi aceştia sânt anii vieţii lui Ismail, o sută treizeci şi şeapte de ani, şi slăbind, au murit şi s-au pus lângă neamul său.<br/>


text:
Şi au lăcuit de la Evilat până la Sur, carea easte înaintea feaţii Eghiptului, până au venit la asiriani, înaintea tuturor fraţilor lui au lăcuit.<br/>


text:
Iară Isaac era de patruzăci de ani când au luat pre Reveca, fata lui Vatuil Sirului, din <f>[2]</f> Mesopotamiia Siriei, sora lui Lavan, şie muiare.<br/>


text:
Şi s-au rugat Isaac Domnului pentru Reveca, muiarea sa, că era stearpă, şi l-au ascultat pre el Dumnezeu, şi au luat în pântece Reveca, muiarea lui.<br/>


text:
Şi sălta pruncii întru dânsa, şi au zis ea: „De era să fie aşea, ce au fost de lipsă a lua în pântece?” Şi s-au dus să întreabe pre Domnul.<br/>


text:
Şi au zis ei Domnul: „Doao neamuri în pântecele tău sânt, şi doao noroade din pântecele tău să vor împărţi, şi norod pre norod va întreace, şi cel mai mare va sluji celui mai mic”.<br/>


text:
Şi au ieşit fiiul cel întâiu născut roşu tot, cu o piiale păroasă, şi au chemat numele lui Isav.<br/>


text:
Şi după acesta, au ieşit fratele lui, şi. mâna lui ţinea de călcâiu pre Isav, şi au chemat numele lui Iacov. Iară Isaac era de şasezeci de ani când au născut Reveca pre aceştia.<br/>


text:
Şi au crescut juni, şi au fost Isav om carele ştie vâna şi lucrătoriu de pământ, iară Iacov au fost om nedeprins, lăcuind acasă.<br/>


text:
Şi au zis Isav lui Iacov: „Dă-mi să mănânc dintr-această bucată roşiiatică, că slăbesc eu”. Pentru aceaea s-au chemat numele lui Edom.<br/>


text:
Şi au zis Iacov lui: „Joară mie astăzi”. Şi i-au jurat lui, şi au vândut Isav naşterea cea dintâiu lui Iacov.<br/>


text:
Şi Iacov au dat lui Isav pâne şi fiertură de linte, şi au mâncat şi au beut, şi, sculându-să, s-au dus, şi nu au băgat samă Isav de naşterea cea dintâiu.<br/>


text:
Şi au fost foamete pre pământ, afară de foametea cea mai dinainte, carea au fost în zilele lui Avraam, şi au mers Isaac la Avimeleh, împăratul Filistiim în Gherara.<br/>


text:
Şi S-au arătat Dumnezeu lui şi i-au zis: „Nu te pogorî în Eghipt, ci lăcuiaşte în pământul care voiu spune Eu ţie.<br/>


text:
Şi lăcuiaşte în pământul acesta şi Eu voiu fi cu tine şi te voiu blagoslovi, că ţie şi săminţiei tale voiu da tot pământul acesta, şi voiu întări jurământul Mieu, care am jurat lui Avraam, tatălui tău.<br/>


text:
Şi voiu înmulţi sămânţa ta ca stealele ceriului, şi voiu da seminţiei tale tot pământul acesta, şi întru sămânţa ta să vor blagoslovi toate neamurile pământului.<br/>


text:
Pentru că au ascultat Avraam, tatăl tău, cuvântul Mieu şi au păzit poruncile Meale şi învăţăturile Meale şi îndreptările Meale şi legile Meale”.<br/>


text:
Şi au întrebat oamenii locului despre Reveca, muiarea lui, şi au zis: „Soră mie easte”, că s-au temut a zice: „Muiare-mi easte”, ca nu doară să-l ucidă oamenii locului pentru Reveca, că era frumoasă la faţă.<br/>


text:
Şi au fost acolo în multă vreame, şi, uitându-să Avimeleh, împăratul Gherarilor, pre fereastră, au văzut pre Isaac jucându-să cu Reveca, muiarea sa.<br/>


text:
Şi au chemat Avimeleh pre Isaac şi i-au zis lui: „Cu adevărat muiare-ţi easte? Pentru ce, dară, ai zis: «Soră-mi easte?»” Şi au zis Isaac: „Pentru ca nu cumva să moriu pentru dânsa”.<br/>


text:
Şi i-au zis Avimeleh lui: „Căci ai făcut aceasta noao? Puţin au fost că nu au dormit cineva din neamul mieu cu muiarea ta şi ai fi adus preste noi neştiinţă <f>[1]</f>”.<br/>


text:
Şi au poruncit Avimeleh la tot norodul său, zicând: „Tot cel ce să va atinge de omul acesta şi de muiarea lui vinovat va fi morţii”.<br/>


text:
Şi au sămănat Isaac în pământul acela, şi au aflat în anul acela orzul dând însutit, şi l-au blagoslovit pre el Domnul.<br/>


text:
Şi s-au înălţat <f>[2]</f> omul şi, mergând înainte, mai mare să făcea, până ce s-au făcut mare foarte.<br/>


text:
Şi s-au făcut lui dobitoace de oi şi dobitoace de boi şi arături multe, şi i-au pismuit lui filistiimii.<br/>


text:
Şi toate fântânile câte au săpat slugile tătâne-său pre vreamea tătâne-său le-au astupat filistiimii şi le-au umplut cu pământ.<br/>


text:
Şi Isaac iarăşi au săpat fântânile apii, care le-au fost săpat slugile lui Avraam, tatălui său, şi le-au astupat filistiimii după ce au murit Avraam, tatăl său, şi le-au chemat cu numele cu care le-au fost chemat tatăl său.<br/>


text:
Şi s-au sfădit păstorii Gherarilor cu păstorii lui Isaac, zicând că a lor easte apa, şi au numit numele fântânei Strâmbătate, pentru că strâmbătate i-au făcut lui.<br/>


text:
Şi, ducându-să de acolo, au săpat altă fântână, şi să pricea şi pentru aceaea, şi au numit numele ei Vrajbă.<br/>


text:
Şi, ducându-să de acolo, au săpat altă fântână, şi nu s-au sfădit pentru aceaea, şi au numit numele ei Lăţime, zicând că: „Acum ne-au lăţit pre noi Domnul şi ne-au crescut pre pământ”.<br/>


text:
Şi S-au arătat lui Domnul în noaptea aceaea şi au zis: „Eu sânt Dumnezeul lui Avraam, tatălui tău, nu te teame, că cu tine sânt şi te voiu binecuvânta şi voiu înmulţi sămânţa ta pentru Avraam, tatăl tău”.<br/>


text:
Şi au zidit acolo oltariu, şi au chemat numele Domnului, şi au pus acolo cortul său, şi au săpat acolo slugile lui Isaac fântână în Valea Gherarilor.<br/>


text:
Şi Avimeleh s-au dus la dânsul de la Gherari şi Ohozat, carele ţinea pre noru-sa, şi Fihon, mai-marele oastei puterii lui.<br/>


text:
Şi au zis cătră ei Isaac: „Pentru ce aţi venit la mine? Şi voi m-aţi urât şi m-aţi scos de la voi”.<br/>


text:
Iară ei au zis: „Văzind am văzut că Domnul easte cu tine, şi am zis să fie jurământ întră noi şi întră tine şi să punem legătură cu tine.<br/>


text:
Ca să nu faci cu noi rău, precum noi nu ne-am scârbit de tine, şi precum noi bine am folosit ţie şi te-am scos cu pace, şi tu acum eşti binecuvântat de la Domnul”.<br/>


text:
Şi, sculându-să dimineaţă, au jurat fieştecarele deaproapelui său, şi i-au slobozit pre dânşii Isaac, şi s-au dus de la el cu mântuire <f>[3]</f>.<br/>


text:
Iară au fost întru aceaeaşi zi, venind slugile lui Isaac, i-au spus pentru fântâna ce au săpat şi au zis: „Nu am aflat apă <f>[4]</f>”.<br/>


text:
Şi o au numit jurământ, şi, pentru aceaea, au chemat numele cetăţii aceaea, Fântâna Jurământului, până în zioa de astăzi.<br/>


text:
Iară Isav era de patruzeci de ani, şi au luat muiare pre Iudit, fata lui Veoh Heteului, şi pre Vasimat, fata lui Elon Heteului.<br/>


text:
Şi au fost după ce au îmbătrânit Isaac şi au slăbit ochii lui a vedea, au chemat pre Isav, fiiul său cel mai mare, şi i-au zis lui: „Fiiul mieu”. Şi el au răspuns: „Iată, eu”.<br/>


text:
Şi să-mi vânezi mie vânat şi să-mi faci mâncare, precum iubesc eu, şi să-mi aduci să mănânc, ca să te binecuvinteaze sufletul mieu mai înainte de ce voiu muri”.<br/>


text:
Iară Reveca au auzit pre Isaac grăind cu Isav, fiiul său, şi s-au dus Isav la câmp să vâneaze vânat tătâne-său.<br/>


text:
Şi au zis Reveca cătră Iacov, fiiul său cel mai tinăr: „Să ştii că am auzit pre Isaac, tatăl tău, grăind cu Isav, fratele tău, şi zicându-i:<br/>


text:
«Adă-mi vânat şi-mi fă de mâncare, ca mâncând să te binecuvintez înaintea Domnului mai înainte de ce moriu eu».<br/>


text:
Şi, mergând la oi, adă-mi de acolo doi iezi tineri şi buni, şi voiu face pre ei mâncare tătâne-tău, precum iubeaşte.<br/>


text:
Şi-i vei duce înlăuntru la tatăl tău şi va mânca, ca să te binecuvinteaze tatăl tău mai înainte de ce va muri”.<br/>


text:
Iară Iacov au zis cătră Reveca, mumă-sa: „Fratele mieu, Isav, easte om păros, iară eu sânt om neated.<br/>


text:
Ca nu cumva să mă pipăie tatăl mieu, şi voiu fi înaintea lui ca un înşelătoriu, şi voiu aduce asupra mea blăstăm, iară nu binecuvântarea”.<br/>


text:
Şi i-au zis lui mumă-sa: „Asupra mea să fie blăstămul tău, fiiule, numai ascultă cuvântul mieu şi, mergând, adă-mi”.<br/>


text:
Şi, mergând, au luat şi au adus la mumă-sa, şi au făcut mumă-sa bucate, precum iubea tatăl lui.<br/>


text:
Şi, luând Reveca haina cea mai bună a lui Isav, feciorului său celui mai mare, carea era la dânsa în casă, au îmbrăcat pre Iacov, fiiul său cel mai tânăr.<br/>


text:
Şi au dat bucatele şi pâinea care făcusă în mâinile lui Iacov, fiiului său, şi le-au dus la tatăl său.<br/>


text:
Şi au zis Iacov tătâne-său: „Eu sânt Isav, cel întâiu născut al tău, făcut-am precum mi-ai grăit mie. Scoală-te şi şezi şi mănâncă din vânatul mieu, ca să mă binecuvânteaze sufletul tău”.<br/>


text:
Şi au zis Isaac fiilui său: „Ce easte aceasta, ce ai aflat aşea curând, o, fiiule?” Iară el au zis: „Ce au dat-a Domnul Dumnezeul tău înaintea mea”.<br/>


text:
Şi au zis Isaac lui Iacov: „Apropie-te la mine şi te voiu pipăi, fiiule, oare tu eşti fiiul mieu, Isav, au nu?”<br/>


text:
Şi s-au apropiiat Iacov la Isaac, tatăl său, şi l-au pipăit pre el şi au zis: „Glasul cu adevărat easte glasul lui Iacov, iară mâinile sânt mâinile lui Isav”.<br/>


text:
Şi nu l-au cunoscut pre el, pentru că mâinile lui era păroase ca mâinile lui Isav fratelui său, şi l-au binecuvântat pre el şi au zis:<br/>


text:
„Adu-mi, şi voiu mânca din vânatul tău, fiiule, ca să te binecuvinteaze sufletul mieu”. Şi i-au adus lui şi au mâncat, şi i-au adus şi vin, şi au beut.<br/>


text:
Şi, apropiindu-să, l-au sărutat, şi îndată, cât au mirosit mirosul hainelor lui, l-au binecuvântat pre dânsul şi au zis: „Iată mirosul fiiului mieu, ca mirosul unei ţarine pline, carea o au binecuvântat Domnul.<br/>


text:
Şi să-ţi dea ţie Dumnezeu din roao ceriului şi din grăsimea pământului şi mulţime de grâu şi de vin.<br/>


text:
Şi să slujească ţie neamuri şi să se închine ţie domni şi să fii domn fratelui tău, şi să vor închina ţie feciorii tătâne-tău. Cel ce te va blăstăma blăstămat să fie, cel ce te va binecuvânta binecuvântat să fie”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au încetat Isaac a binecuvânta pre Iacov, fiiul său, şi au fost după ce au ieşit Iacov de la faţa lui Isaac, tătâne-său, venit-au şi Isav, fratele lui, de la vânat.<br/>


text:
Şi au făcut şi el bucate, şi au adus tătâne-său şi au zis: „Să se scoale tatăl mieu şi să mănânce din vânatul fiiului său, ca să mă binecuvinteaze sufletul tău”.<br/>


text:
Şi au zis Isaac, tatăl său: „Cine eşti tu?” Iară el au zis: „Eu sânt Isav, fiiul tău cel întâiu născut”.<br/>


text:
Şi s-au spăimântat Isaac cu spaimă mare foarte şi au zis: „Dară cine easte cel ce mi-au vânat mie vânat, şi mi-au adus şi am mâncat din toate, mai înainte de ce ai venit tu? Şi l-am binecuvintat şi va fi binecuvintat”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au auzit Isav cuvintele lui Isaac, tătâne-său, au strigat cu glas mare şi amar foarte şi au zis: „Binecuvintează-mă şi pre mine, tată”.<br/>


text:
Şi au zis Isav: „Drept s-au chemat numele lui Iacov, că acum a doao oară m-au înşelat, şi naşterea mea cea dintâiu o au luat şi binecuvântarea mea”. Şi au zis Isav: „Dară nu mi-ai lăsat şi mie binecuvântare, tată?”<br/>


text:
Şi, răspunzind Isaac, au zis cătră Isav: „Încă şi domn l-am făcut pre el ţie, şi pre toţi fraţii lui i-am făcut lui slugi, şi cu grâu şi cu vin l-am întărit pre el, dară ţie ce voiu face, fiiule?”<br/>


text:
Şi au zis Isav cătră tatăl său: „Au, doară, numai o binecuvântare easte la tine, tată? Binecuvintează-mă şi pre mine, tată”.<br/>


text:
Şi umilindu-să Isaac, au strigat cu glas mare Isav şi au plâns, şi răspunzind Isaac tatăl lui, i-au zis: „Iată, din grăsimea pământului va fi hrana ta şi din roao ceriului de sus.<br/>


text:
Şi cu sabiia ta vei trăi, şi fratelui tău vei sluji, şi va fi când vei lăpăda şi vei dezlega jugul lui de pre grumazul tău”.<br/>


text:
Şi purta pizmă Isav asupra lui Iacov, pentru binecuvântarea cu carea l-au binecuvântat pre el tatăl său, şi au zis Isav întru cugetul său: „Să se apropie zilele jealei tatălui mieu, ca să ucid pre Iacov, fratele mieu”.<br/>


text:
Şi s-au spus Revecăi cuvintele lui Isav, feciorului său cel mai bătrân, şi, trimiţind, au chemat pre Iacov, feciorul său cel mai tânăr, şi i-au zis lui: „Iată, Isav, fratele tău, să laudă asupra ta că te va omorî.<br/>


text:
Acum, dară, fiiul mieu, ascultă cuvântul mieu şi, sculându-te, fugi în Mesopotamiia, la Lavan, fratele mieu, în Haran.<br/>


text:
Şi lăcuiaşte cu el câteva zile, până ce să va întoarce mâniia şi iuţimea fratelui tău de la tine.<br/>


text:
Şi va uita ce ai făcut lui, şi voiu trimite de te voiu chema de acolo, ca nu cumva într-o zi să mă lipsesc de voi, de amândoi feciorii”.<br/>


text:
Şi au zis Reveca cătră Isaac: „Mi-am urât viiaţa pentru featele feciorilor lui Het, de va luoa Iacov muiare din featele pământului acestuia, de ce-mi easte mie viiaţa?”<br/>


text:
Şi, chemând Isaac pre Iacov, l-au blagoslovit pre el şi i-au poruncit lui, zicând: „Să nu iai muiare din featele hananeilor.<br/>


text:
Ci te scoală şi te du în Mesopotamiia, la casa lui Vatuil, tatăl mumei tale, şi să iai ţie de acolo muiare din featele lui Lavan, fratele mumei tale.<br/>


text:
Şi Dumnezeul mieu să te blagoslovească pre tine, şi să te crească şi să te înmulţască, şi să fii întru adunări de neamuri.<br/>


text:
Şi să dea ţie binecuvântarea lui Avraam, tatălui mieu, ţie şi seminţiei tale după tine, ca să moşteneşti pământul în care lăcuieşti tu acum, care l-au dat Dumnezeu lui Avraam”.<br/>


text:
Şi au trimis Isaac pre Iacov, şi s-au dus în Mesopotamiia la Lavan, feciorul lui Vatuil Sirului, fratele Revecăi, mumei lui Iacov şi a lui Isav.<br/>


text:
Şi au văzut Isav că bine au cuvântat Isaac pre Iacov şi l-au trimis în Mesopotamiia Siriei, să-şi ia şie muiare de acolo, când bine-l cuvânta pre el, şi i-au poruncit lui, zicând: „Să nu iai muiare din featele lui Hanaan”.<br/>


text:
S-au dus Isav la Ismail şi au luoat pre Maelgt, fata lui Ismail, feciorului lui Avraam, sora lui Naveot, lângă muierile sale, muiare.<br/>


text:
Şi au aflat un loc şi au dormit acolo, că apusease soarele, şi au luat din pietrile locului aceluia şi şi-au pus şie căpătâiu, şi au adormit în locul acela, şi au văzut vis.<br/>


text:
Şi, iată, o scară era întărită pre pământ, a căriia capul ajungea în ceriu, şi îngerii lui Dumnezeu să suia şi să pogorea pre dânsa.<br/>


text:
Şi Domnul era întărit într-însa, şi au zis: „Eu sânt Dumnezeul lui Avraam, tatălui tău, şi Dumnezeul lui Isaac, nu te teame, pământul în care tu dormi pre dânsul ţie-l voiu da şi săminţiei tale.<br/>


text:
Şi va fi sămânţa ta ca năsipul pământului, şi să va lăţi spre mare şi spre miiazăzi şi spre miiazănoapte şi spre răsărit, şi bine să vor cuvânta întru tine toate neamurile pământului, şi întru sămânţa ta.<br/>


text:
Şi, iată, Eu cu tine sânt, păzindu-te în toată calea oriîncătro vei mearge, şi te voiu întoarce la pământul acesta, că nu te voiu lăsa, până ce voiu face toate câte am grăit ţie”.<br/>


text:
Şi s-au deşteptat Iacov din somnul său, şi au zis că: „Easte Domnul în locul acesta, şi eu n-am ştiut”.<br/>


text:
Şi s-au temut şi au zis: „Cât de înfricoşeat easte locul acesta, nu easte aceasta altă, fără numai casa lui Dumnezeu, şi aceasta easte poarta ceriului”.<br/>


text:
Şi s-au sculat Iacov dimineaţă, şi au luat piiatra, carea o au fost pus la căpătâiul său, şi o au pus stâlp, şi au turnat unt-de-lemn pre vârful ei.<br/>


text:
Şi au chemat numele locului aceluia Casa lui Dumnezeu, iară mai înainte să chema Cetatea Ulamluz.<br/>


text:
Şi s-au făgăduit Iacov făgăduinţă cu rugăciune, zicând: „De va fi Domnul Dumnezeu cu mine şi mă va păzi în calea aceasta, pre carea eu umblu, şi de-mi va da pâne să mănânc şi haine să mă îmbrac,<br/>


text:
Şi piiatra aceasta, carea o am pus stâlp, va fi mie Casă a lui Dumnezeu, şi, din toate câte vei da mie, a zeacea voiu aduce Ţie”.<br/>


text:
Şi, rădicându-şi Iacov picioarele, s-au dus în pământul răsăritului la Lavan, feciorul lui Vatuil Siriului, fratele Revecăi, mumei lui Iacov şi a lui Isav.<br/>


text:
Şi, privind, au văzut o fântână în câmp, şi era acolo trei turme de oi odihnindu-să la ea, că din fântâna aceaea să adăpa turmele, şi era piiatră mare pre gura fântânei.<br/>


text:
Şi să aduna acolo toate turmele, şi prăvălea piiatra de pre gura fântânei, şi adăpa oile, şi iarăşi punea piiatra pre gura fântânei în locul ei.<br/>


text:
Şi au zis Iacov cătră dânşii: „Fraţilor, de unde sânteţi voi?” Iară ei au zis: „Din Haran sântem noi”.<br/>


text:
Şi au zis lor: „Sănătos easte?” Iară ei au zis: „Sănătos”. Şi, iată, Rahil, fata lui, vinea cu oile.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Iacov: „Încă easte zio multă, şi încă nu easte vreame a să aduna toate turmele, adăpaţi oile şi vă duceţi de le paşteţi”.<br/>


text:
Iară ei au zis: „Nu vom putea până ce să vor aduna toţi păstorii şi vor răsturna piiatra de pre gura fântânei şi să adăpăm oile”.<br/>


text:
Încă grăind el cu ei, iată, Rahil, fata lui Lavan, vinea cu oile tătâne-său, că ea păştea oile tătâne-său.<br/>


text:
Şi au fost deaca au văzut Iacov pre Rahil, fata lui Lavan, fratelui mumei sale, şi oile lui Lavan, fratelui mumei sale, apropiindu-să, Iacov au răsturnat piiatra de pre gura fântânei şi au adăpat oile lui Lavan, fratelui mumei sale.<br/>


text:
Şi au spus Rahilei că easte frate tătâne-său, şi cum că easte fecior Revecăi; iară ea, alergând, au spus tatălui său după cuvintele aceastea.<br/>


text:
Şi au fost după ce au auzit Lavan numele lui Iacov, feciorului sororei sale, au alergat întru întimpinarea lui, şi, îmbrăţişindu-l, l-au sărutat şi l-au adus în casa sa, şi au spus lui Lavan toate cuvintele aceastea.<br/>


text:
Şi au zis Lavan lui: „Din oasele meale şi din trupul mieu eşti tu”. Şi au fost cu el o lună de zile.<br/>


text:
Şi au zis Lavan cătră Iacov: „Pentru că frate-mi eşti, nu vei sluji mie în dar! Spune-mi, ce să fie simbriia ta?”<br/>


text:
Şi au iubit Iacov pre Rahil şi au zis: „Voiu sluji ţie şeapte ani pentru Rahil, fata ta cea mai tinără”.<br/>


text:
Şi au slujit Iacov pentru Rahil şeapte ani, şi era înaintea lui ca nişte zile puţine, pentru că o iubea pre dânsa.<br/>


text:
Şi, deaca s-au făcut seară, luând Lavan pre Liia, fata sa, o au băgat înlăuntru la Iacov, şi au întrat la ea Iacov.<br/>


text:
Şi, după ce s-au făcut dimineaţă, şi, iată, era Liia. Şi au zis Iacov cătră Lavan: „Ce ai făcut aceasta mie? Au nu pentru Rahil ţi-am slujit ţie? Şi pentru ce m-ai înşelat?”<br/>


text:
Şi au răspuns Lavan: „Nu easte aşea obiceaiu în locul nostru a da pre cea mai tânără mai înainte decât pre cea mai bătrână.<br/>


text:
Plineaşte, dară, şeapte ani ai aceştiia, şi-ţi voiu da şi pre aceasta pentru slujba ce vei sluji mie încă alţi şeapte ani”.<br/>


text:
Şi au făcut Iacov aşea, şi au plinit şi acei şeapte ani, şi i-au dat Lavan pre Rahil, fata sa, muiare lui.<br/>


text:
Şi au întrat la Rahil şi au iubit mai mult pre Rahil decât pre Liia, şi i-au slujit lui încă alţi şeapte ani.<br/>


text:
Şi au luat în pântece Liia, şi au născut fecior lui Iacov, şi au chemat numele lui Ruvin, zicând că: „Au văzut Domnul smereniia mea şi mi-au dat mie fecior; acum, dară, mă va iubi bărbatul mieu”.<br/>


text:
Şi iarăşi au luat Liia în pântece, şi au născut al doilea fiiu lui Iacov, şi au zis că: „Au auzit Domnul cum că mă urăsc şi mi-au adaos şi pre acesta”. Şi au chemat numele lui Simeon.<br/>


text:
Şi iarăşi au luat în pântece, şi au născut fecior, şi au zis: „Întru această vreame acum la mine va fi bărbatul mieu, că am născut lui trei feciori”. Pentru aceaea, au chemat numele lui Levi.<br/>


text:
Şi, luând încă în pântece, iară au născut fecior, şi au zis: „Acum încă aceasta mă voiu mărturisi Domnului”. Pentru aceaea, au chemat numele lui Iuda, şi au încetat a naşte.<br/>


text:
Iară văzind Rahil că ea nu au născut lui Iacov, au pizmuit asupra Liei, surorii sale, şi au zis lui Iacov: „Dă-mi feciori, iară de nu, voiu muri eu”.<br/>


text:
Şi, mâniindu-să Iacov pre Rahil, i-au zis ei: „Au, doară, <f>[1]</f> Dumnezeu sânt eu, Cel ce te-au stârpit de rodul pântecelui tău?”<br/>


text:
Şi au zis Rahil lui Iacov: „Iată, slujnica mea, Vala, întră la ea, şi va naşte pre genunchii miei, şi voiu face şi eu feciori dintr-însa”.<br/>


text:
Şi au zis Rahil: „Judecat-au mie Dumnezeu şi au ascultat glasul mieu şi mi-au dat mie fiiu”. Pentru aceaea, au chemat numele lui Dan.<br/>


text:
Şi au mai luat încă în pântece Vala, slujnica Rahilei, şi au născut al doilea fecior lui Iacov.<br/>


text:
Şi au zis Rahil: „Ajutatu-m-au Dumnezeu, şi mi-am întors sororii meale, şi m-am întărit”. Şi au chemat numele lui Neftalim.<br/>


text:
Iară văzind Liia că au încetat a mai naşte, au luat pre Zelfan, slujnica sa, şi o au dat pre ea lui Iacov muiare.<br/>


text:
Şi s-au dus Ruvin în zilele seacerii de grâu, şi au aflat meare de mandragoră în ţarină, şi le-au adus la Liia, mumă-sa, şi au zis Rahil cătră soru-sa, Liia: „Dă-mi din mandragorile feciorului tău”.<br/>


text:
Şi au zis Liia: „Nu easte destul ţie că ai luat pre bărbatul mieu? Au, doară, şi mandragorile feciorului mieu vei să le iai?” Iară Rahil au zis: „Nu aşea, doarmă cu tine în noaptea aceasta pentru mandragorile feciorului tău”.<br/>


text:
Şi venind Iacov de la câmp seara, au ieşit Liia înaintea lui şi au zis: „La mine să întri astăzi, că te-am tocmit cu plată pentru mandragorile feciorului mieu”. Şi au dormit cu ea în noaptea aceaea.<br/>


text:
Şi au zis Liia: „Dat-au Dumnezeu plata mea, pentru că am dat pre slujnica mea bărbatului mieu”. Şi au chemat numele lui Isahar, adecă, Plată.<br/>


text:
Şi au zis Liia: „Dăruitu-mi-au mie Dumnezeu dar bun, întru această vreame, de acum mă va aleage bărbatu-mieu, pentru că am născut lui şease feciori”. Şi au chemat numele lui Zavulon.<br/>


text:
Şi, luând în pântece, au născut lui Iacov fecior, şi au zis Rahil: „Luoat-au Dumnezeu de la mine ocara mea”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au născut Rahil pre Iosif, au zis Iacov lui Lavan: „Slobozeaşte-mă, ca să mă duc în locul mieu şi în pământul mieu.<br/>


text:
Dă-mi muierile meale şi pruncii miei, pentru care am slujit ţie, ca să mă duc, că tu ştii slujba mea carea am slujit ţie”.<br/>


text:
Şi au zis Lavan lui: „De am aflat har înaintea ta, că cu adevărat pociu zice că Dumnezeu m-au binecuvântat cu întrarea ta.<br/>


text:
Şi au zis Iacov: „Tu ştii cum ţ-am slujit ţie, şi câte au fost dobitoacele când am venit eu la tine.<br/>


text:
Că puţine era câte aveai tu, înainte de ce am venit eu la tine, şi au crescut întru mulţime mare, şi te-au blagoslovit Dumnezeu cu întrarea mea. Acum, dară, când voiu face şi eu mie casă?”<br/>


text:
Şi au zis Lavan lui: „Ce voiu da ţie?” Şi au zis Iacov lui: „Nu-mi vei da nimica, iară de vei face mie cuvântul acesta, iarăşi voiu paşte oile tale şi le voiu păzi.<br/>


text:
Treacă toate oile tale astăzi, şi desparţi de acolo toată oaia săină întră miei, şi toată cea albă şi pestriţă întră capre: va fi mie simbriia <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi mă va asculta pre mine dreptatea mea în zioa de mâine, că easte simbriia mea înaintea ta: tot ce nu va fi bălţat şi alb în capre şi săin în miei va fi cum că l-am furat eu”.<br/>


text:
Şi au despărţit în zioa aceaea ţapii cei bălţaţi şi cei albi, şi toate caprele ceale bălţate şi albe, şi tot ce era alb întru eale, şi tot ce era săin în miei, şi le-au dat în mâinile fiilor săi.<br/>


text:
Şi le-au despărţit, cale de trei zile departe, întră eale şi întră Iacov, iară Iacov păştea oile lui Lavan, care rămăsease.<br/>


text:
Şi ş-au luat Iacov nuia de plop vearde şi de nuc şi de paltin, şi le-au belit de coaje Iacov belituri albe, şi, înfăşurând împrejur verdeaţa, să vedea pre nuiale albeaţa carea o curăţise de coajă împestrită.<br/>


text:
Şi au pus nuialele care le-au curăţit de coaje în albiile apei, ca când vor veni oile să bea, înaintea nuialelor venind eale să bea, să zămislească oile cum era nuialele.<br/>


text:
Şi zămislea oile cum era nuialele, şi au născut oile albe şi pestriţe, şi în faţa cenuşii pătate.<br/>


text:
Şi mieii i-au despărţit Iacov, şi au pus înaintea oilor berbeace alb şi toţi mieii cei pestriţi, şi şi-au despărţit şie turme osibite, şi nu le-au amestecat cu oile lui Lavan.<br/>


text:
Şi au fost în vreamea în carea zămislea oile luând în pântece, au pus Iacov nuialele înaintea ochilor în albii, ca să zămislească eale cum era nuialele.<br/>


text:
Iară când năştea oile, nu le punea, şi au fost ceale neînsemnate ale lui Lavan şi ceale însemnate ale lui Iacov.<br/>


text:
Şi s-au îmbogăţit omul foarte, foarte, şi au avut dobitoace multe, şi boi şi slugi şi slujnice, cămile şi asini.<br/>


text:
Şi au auzit Iacov cuvintele feciorilor lui Lavan, carii zicea: „Luat-au Iacov toate câte au avut tatăl nostru, şi dintru ale tatălui nostru au făcut toată mărirea aceasta”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Iacov: „Întoarce-te în pământul tătâne-tău şi la rudeniia ta, şi Eu voiu fi cu tine”.<br/>


text:
Şi au zis lor: „Văz eu faţa tătâne-vostru, că nu easte spre mine ca ieri şi ca alaltaieri, iară Dumnezeul tatălui mieu au fost cu mine.<br/>


text:
Iară tatăl vostru mi-au făcut strâmbătate, şi au schimbat simbriia mea de zeace ori <f>[1]</f>, şi nu l-au lăsat pre el Dumnezeul tătâne-mieu să-mi facă mie rău.<br/>


text:
Şi când au zis: «Ceale pestriţă va fi simbriia ta», toate oile miei pestriţi au născut, iară când au zis: «Ceale albe va fi simbriia ta», au născut toate oile miei albi.<br/>


text:
Şi au fost când lua oile în pântece, văzut-am cu ochii miei prin vis, şi, iată, ţapii şi berbecii să suia pre oi şi pre capre albi şi pestriţi, şi în faţa cenuşii pătaţi.<br/>


text:
Şi au zis: «Caută cu ochii tăi şi vezi ţapii şi berbecii suindu-să pre oi şi pre capre albi şi pestriţi, şi în faţa cenuşii pătaţi, că am văzut câte ţ-au făcut ţie Lavan.<br/>


text:
Eu sânt Dumnezeul tău, Cel ce M-am arătat ţie la Locul lui Dumnezeu, unde mi-ai uns mie stâlpul şi ai făgăduit Mie făgăduinţă cu rugăciune, acum, dară, scoală-te şi ieşi din pământul acesta, şi mergi în pământul naşterii tale, şi Eu voiu fi cu tine»”.<br/>


text:
Şi răspunzind Rahil şi Liia, au zis lui: „Au, doară, avem noi încă parte sau moştenire în casa tatălui nostru?<br/>


text:
Au nu ca nişte străine ne-am socotit înaintea lui? Că ne-au vândut pre noi şi cu mâncare au mâncat argintul nostru <f>[2]</f>.<br/>


text:
Toată avuţiia şi mărirea, carea o au luat Dumnezeu de la tatăl nostru, a noastră va fi şi a feciorilor noştri, acum, dară, fă câte au zis ţie Dumnezeu”.<br/>


text:
Şi au luat toate averile sale şi toată agonisala carea au făcut în Mesopotamiia, şi toate ale sale, ca să meargă la Isaac, tatăl său, în pământul hananeilor.<br/>


text:
Şi, luând pre toţi fraţii săi cu sine, au alergat după el cale de şeapte zile şi l-au ajuns în muntele Galaad.<br/>


text:
Şi au venit Dumnezeu în somn noaptea la Lavan Sirul, şi i-au zis lui: „Păzeaşte-te, ca nu cumva să grăieşti cătră Iacov reale”. Şi au ajuns Lavan pre Iacov.<br/>


text:
Şi au zis Lavan lui Iacov: „Căci ai făcut aceasta? Pentru ce pre ascuns ai fugit? Şi m-ai jefuit şi ai luat featele meale ca pre nişte roabe cu sabiia?<br/>


text:
Că, de mi-ai fi spus, te-aş fi slobozit cu mare cinste şi cu bucurie şi cu cântăreţi şi cu timpine şi cu alăute.<br/>


text:
Şi nu m-ai învrednicit a săruta pre feciorii şi pre featele meale, şi acum nebuneaşte ai făcut.<br/>


text:
Şi acum poate mâna mea a-ţi face rău, ci Dumnezeul tătâne-tău ieri au grăit cătră mine, zicând: «Păzeaşte, ca să nu vorbeşti cu Iacov reale».<br/>


text:
Acum, dară, deaca mergi, pentru că cu mare dor ai dorit ca să te duci la casa tătâne-tău, pentru ce ai furat dumnezeii miei?”<br/>


text:
Şi, răspunzind Iacov, au zis cătră Lavan: „Pentru că m-am temut, că am zis ca nu cumva să-ţi iai featele tale de la mine şi toate ale meale”.<br/>


text:
Şi au zis Iacov: „La cine vei afla dumnezeii tăi nu va trăi înaintea fraţilor noştri, caută ce easte la mine de ale tale, şi ia”. Şi nu au aflat la el nemica, şi nu ştiia Iacov cum că Rahil, muiarea lui, i-au furat pre ei.<br/>


text:
Şi, întrând Lavan, au căutat casa Liei şi nu i-au aflat, şi au ieşit din casa Liei, şi au căutat casa lui Iacov şi casa celor doao slujnice, şi nu i-au aflat.<br/>


text:
Şi au întrat în casa Rahilei, iară Rahil au luat idolii şi i-au pus supt şeaoa cămilei, şi au şezut deasupra lor, şi au zis tătâne-său:<br/>


text:
„Nu-ţi pară cu greu, doamne, nu pociu să mă scol înaintea ta, că după obiceaiul muierilor s-au întâmplat mie acum”. Iară Lavan au scurmat în toată casa şi nu au aflat idolii.<br/>


text:
Şi s-au mâniiat Iacov şi s-au sfădit cu Lavan, şi, răspunzind Iacov, au zis cătră Lavan: „Carea easte nedreptatea mea? Şi care easte păcatul mieu? Pentru ce ai alergat după mine şi pentru ce ai căutat toate vasele casii meale?<br/>


text:
Ce ai găsit din toate vasele casii tale? Pune aici, înaintea fraţilor tăi şi înaintea fraţilor miei, şi să judece întră noi amândoi.<br/>


text:
Aceştia sânt doaozeci de ani în care am fost cu tine? Oile tale şi caprele tale nu s-au sterpit, berbecii oilor tale nu am mâncat, mâncat de fiiară ţie nu ţ-am adus.<br/>


text:
Aceştia sânt mie doaozeci de ani, în care eu am fost în casa ta, am slujit ţie patrusprezeace ani pentru doao feate ale tale, şi şease ani pentru oile tale, şi mi-ai schimbat simbriia de zeace ori <f>[3]</f>.<br/>


text:
De nu mi-ar fi fost mie ajutoriu Dumnezeul părintelui mieu, Avraam, şi frica lui Isaac, acum, doară, deşert m-ai slobozi. Smereniia mea şi osteneala mâinilor meale au văzut Dumnezeu, şi te-au mustrat ieri”.<br/>


text:
Şi, răspunzind Lavan, au zis lui Iacov: „Fiicele tale fiicele meale sânt, şi fiii tăi fiii miei sânt, şi dobitoacele tale dobitoacele meale, şi toate câte le vezi tu ale meale sânt şi ale featelor meale. Ce voiu face lor astăzi au fiilor lor pre carii i-au născut?<br/>


text:
Acum, dară, vino să punem legătură eu şi tu, şi va fi mărturie întră mine şi întră tine”. Şi i-au zis lui: „Iată, nimenea nu easte cu noi, vezi, Dumnezeu easte martor întră mine şi întră tine”.<br/>


text:
Şi au zis Iacov fraţilor săi: „Adunaţi pietri!” Şi au adunat pietri şi au făcut moghilă, şi au mâncat acolo pre moghilă.<br/>


text:
Şi au zis Lavan lui: „Moghila aceasta va fi mărturie întră mine şi întră tine astăzi”. Şi o au numit pre ea Lavan Moghila Mărturiei. Iară Iacov o au numit Moghilă Mărturie.<br/>


text:
Şi au zis Lavan: „Iată, această moghilă şi stâlpul care l-am pus întră mine şi întră tine, mărturiseaşte moghila aceasta, şi mărturiseaşte stâlpul acesta. Pentru aceaea s-au numit numele Moghila Mărturiseaşte.<br/>


text:
Şi Vedeniia, carea au spus: „Vază Dumnezeu întră mine şi întră tine că ne vom despărţi unul de altul.<br/>


text:
De vei smeri featele meale, şi de vei luoa muiare preste featele meale, vezi, nimene cu noi nu easte carele să vază, Dumnezeu easte mărturie întră mine şi întră tine”.<br/>


text:
Că de nu voiu treace eu la tine, nici tu nu vei treace la mine moghila aceasta şi stâlpul acesta, spre răutate <f>[4]</f>.<br/>


text:
Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Nahor să judece întră noi”. Şi au jurat Iacov pre frica tatălui său, Isaac.<br/>


text:
Şi au junghiiat jertvă în munte, şi au chemat pre fraţii săi, şi au mâncat şi au beut şi au dormit în munte.<br/>


text:
Şi, sculându-să Lavan dimineaţă, au sărutat feciorii săi şi featele sale, şi i-au binecuvântat pre ei, şi, întorcându-să Lavan, s-au dus la locul său.<br/>


text:
Şi Iacov s-au dus în calea sa şi, căutând, au văzut tabăra lui Dumnezeu tăbărâtă, şi l-au întâmpinat pre el îngerii lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au zis Iacov, când i-au văzut pre ei: „Tabăra lui Dumnezeu easte aceasta”. Şi ai chemat numele locului aceluia Tabără.<br/>


text:
Şi au trimis Iacov soli înaintea sa la fratele său, Isav, în pământul Sir, în ţinutul Edomului.<br/>


text:
Şi le-au poruncit lor, zicând: „Aşea veţi grăi domnului mieu, Isav: «Aşea zice sluga ta, Iacov: ‚Cu Lavan am lăcuit şi până acum m-am zăbovit’.<br/>


text:
Şi am agonisit boi şi asini şi oi şi slugi şi slujnice, şi am trimis să spuiu domnului mieu, Isav, ca să afle sluga ta har înaintea ta»”.<br/>


text:
Şi s-au întors solii la Iacov, zicând: „Mers-am la fratele tău, Isav, şi, iată, el vine întru întimpinarea ta, şi patru sute de bărbaţi era cu el”.<br/>


text:
Şi s-au înfricoşeat Iacov foarte, şi nu ştiia ce să facă, şi au împărţit norodul ce era cu sine, şi boii şi oile, în doao tabere.<br/>


text:
Şi au zis Iacov: „De va veni Isav asupra unei tabere şi o va tăia, ceaealaltă tabără să va mântui”.<br/>


text:
Şi au zis Iacov: „Dumnezeul tătâne-mieu, Avraam, şi Dumnezeul tătâne-mieu, Isaac, Doamne, Tu, Cel ce mi-ai zis mie:«Întoarce-te în pământul naşterii tale, şi-ţi voiu face ţie bine».<br/>


text:
Destul easte mie toată dreptatea Ta şi tot adevărul care ai făcut robului Tău, că numai cu acest toiag al mieu am trecut Iordanul acesta, iară acum m-ai făcut cu doao tabere.<br/>


text:
Scoate-mă din mâna fratelui mieu, din mâna lui Isav, că mă tem eu de dânsul, ca nu cumva, venind, să mă uciză pre mine şi pre mumă cu fii.<br/>


text:
Că Tu ai zis: «Bine voiu face ţie, şi voiu pune sămânţa ta ca năsipul mării, care nu să poate număra de mulţime»”.<br/>


text:
Şi au dormit acolo în noaptea aceaea, şi au luat din darurile care le aducea şi le-au trimis lui Isav, fratelui său.<br/>


text:
Cămile cu lapte şi mânzii lor treizeci, boi patruzeci, tauri zeace, asini doaozeci, şi mânzi zeace.<br/>


text:
Şi le-au dat slugilor sale turmă deosebi, şi au zis slugilor sale: „Meargeţi înaintea mea şi despărţiţi turmă de turmă”.<br/>


text:
Şi au poruncit celui dintâiu, zicând: „De te va întâlni Isav, fratele mieu, şi te va întreba zicând: «A cui eşti? Şi unde mergi, şi ale cui sânt aceastea care merg înaintea ta?»<br/>


text:
Vei zice: «Ale slugii tale, Iacov, daruri au trimis domnului mieu, Isav, şi, iată, el după noi»”.<br/>


text:
Şi au poruncit celui dintâiu şi celui de al doilea şi celui de al treilea, şi tuturor celor ce mergea după turmele aceastea, zicând: „După cuvântul acesta grăiţi lui Isav, când îl veţi afla pre el.<br/>


text:
Şi ziceţi: «Iată, sluga ta, Iacov, vine după noi, că au zis: ‚Voiu îmblânzi faţa lui cu darurile ce merg înaintea lui, şi după aceasta voiu vedea faţa lui, că doară va priimi faţa mea’»”.<br/>


text:
Şi, sculându-să în noaptea aceaea, au luat pre amândoao muierile şi pre amândoao slujnicile şi pre cei unsprăzeace prunci ai săi, şi au trecut vadul lui Iavoh.<br/>


text:
Şi au văzut că nu-l poate birui, şi s-au atins de lăţimea coapsei lui, şi au amorţit lăţimea coapsei lui Iacov, luptându-să el cu dânsul.<br/>


text:
Şi au zis lui: „Lasă-Mă, că s-au suit zorile”. Iară el au zis: „Nu te voiu lăsa, de nu mă vei binecuvânta”.<br/>


text:
Şi au zis lui: „Nu să va mai chema numele tău Iacov, ci Israil va fi numele tău, pentru că ai biruit cu Dumnezeu, şi cu oamenii putearnic vei fi”.<br/>


text:
Şi au întrebat Iacov şi au zis: „Spune-mi numele Tău” Iară el au zis: „Pentru ce întrebi tu numele Mieu <f>[1]</f>?”Şi l-au binecuvântat pre dânsul acolo.<br/>


text:
Şi au chemat Iacov numele locului aceluia Vedearea lui Dumnezeu, că: „Am văzut pre Dumnezeu faţă la faţă, şi s-au mântuit sufletul mieu”.<br/>


text:
Şi i-au răsărit lui soarele când au trecut Vedearea lui Dumnezeu, iară el şchiopa cu piciorul său.<br/>


text:
Pentru aceaea, nu mâncă fiii lui Israil vâna amorţită carea easte pre lăţimea coapsei până în zioa de astăzi, că au atins vâna de pre lăţimea coapsei lui Iacov şi au amorţit.<br/>


text:
Şi căutând Iacov cu ochii săi, au văzut pre Isav, fratele său, venind, şi patru sute de bărbaţi cu dânsul, şi au împărţit Iacov pruncii la Liia şi la Rahil şi la ceale doao slujnice.<br/>


text:
Şi au pus pre ceale doao slujnice şi pre feciorii lor înainte, şi pre Liia şi pre pruncii ei dinapoia lor, şi pre Rahil şi pre Iosiv mai pre urmă.<br/>


text:
Iară el au ieşit înaintea lor şi s-au închinat la pământ de şeapte ori până s-au apropiiat de fratele său.<br/>


text:
Şi au alergat Isav întru întimpinarea lui, şi, îmbrăţişindu-l pre el, au căzut pre grumazul lui şi l-au sărutat foarte, şi au plâns amândoi.<br/>


text:
Şi căutând Isav, au văzut muierile şi pruncii, şi au zis: „Ce sânt aceastea?” Iară el au zis: „Pruncii cu carii au miluit Dumnezeu pre sluga ta”.<br/>


text:
Şi s-au apropiiat Liia şi fiii ei, şi s-au închinat, şi, după aceaea, s-au apropiiat Rahil şi Iosif, şi s-au închinat.<br/>


text:
Şi au zis: „Ce sânt toate taberile aceastea, care am tâlnit?” Iară el au zis: „Ca să afle sluga ta har înaintea ta, doamne”.<br/>


text:
Şi au zis Iacov: „De am aflat har înaintea ta, priimeaşte darurile din mâinile meale, că pentru aceasta am văzut faţa ta, ca cum ar vedea neştine faţa lui Dumnezeu, şi-mi fii mie milostiv.<br/>


text:
Priimeaşte binecuvântările meale, care am adus ţie, că m-au miluit Dumnezeu, şi am de toate”. Şi l-au silit pre el şi au luat.<br/>


text:
Iară Iacov au zis lui: „Domnul mieu ştie că pruncii miei sânt mai tineri, şi oi şi vaci cu viţei sânt la mine, deci de le voi sili să meargă, într-o zi vor muri toate dobitoacele.<br/>


text:
Meargă domnul mieu înaintea slugii sale, şi eu voiu veni încet pre urmă, după cum voiu vedea că pot pruncii miei, până voiu veni eu la domnul mieu în Siir”.<br/>


text:
Şi au zis Isav: „Voiu lăsa cu tine din norodul ce easte cu mine”. Iară el au zis: „Pentru ce aceasta? Destul easte că am aflat har înaintea ta, doamne”.<br/>


text:
Şi Iacov s-au dus la corturi şi şi-au făcut şie acolo căsi, şi dobitoacelor sale corturi, pentru aceaea au chemat numele locului aceluia Corturi.<br/>


text:
Şi au venit Iacov în Salim, cetatea sichimeanilor, carea easte în pământul lui Hanaan, când s-au întors din Mesopotamiia Asiriei şi au tăbărât în faţa cetăţii.<br/>


text:
Şi au cumpărat o parte din ţarină, unde şi-au întins cortul său, de la Emor, tatăl lui Sihem, cu o sută de miei.<br/>


text:
Şi o au văzut pre ea Sihem, feciorul lui Emor Eveul, domnul pământului, şi, luându-o pre ea, au dormit cu ea şi o au smerit pre ea.<br/>


text:
Şi s-au lipit de sufletul Dinei, featei lui Iacov, şi au iubit pre fecioară, şi au vorbit ei după cugetul fecioarei.<br/>


text:
Şi au auzit Iacov cum au pângărit feciorul lui Emor pre Dina, fata sa, şi feciorii lui era cu dobitoacele în câmp, şi au tăcut Iacov până au venit ei.<br/>


text:
Iară feciorii lui Iacov au venit de la câmp şi, deacă au auzit, s-au umilit şi s-au întristat foarte, căci necuviinţă au făcut întru Israil, dormind cu fata lui Iacov, şi nu va fi aşea.<br/>


text:
Şi au grăit lor Emor, zicând: „Sihem, feciorul mieu, au ales cu sufletul pre fata voastră, daţi-o pre ea lui muiare.<br/>


text:
Şi vă încuscriţi cu noi, featele voastre daţi-le noao, şi featele noastre luaţi-le feciorilor voştri.<br/>


text:
Şi întru noi lăcuiţi, şi pământul, iată, lat easte înaintea voastră, lăcuiţi şi vă hrăniţi, şi agonisiţi întru el”.<br/>


text:
Şi au zis Sihem cătră tatăl ei şi cătră fraţii ei: „Să aflu har înaintea voastră, şi ce veţi zice vom da.<br/>


text:
Înmulţiţi zeastrea foarte, şi voiu da după cât veţi zice mie, şi veţi da mie prunca aceasta muiare”.<br/>


text:
Şi au răspuns feciorii lui Iacov lui Sihem, şi lui Emor, tatălui lui, cu înşelăciune, şi au zis lor, căci au pângărit pre Dina, sora lor.<br/>


text:
Şi au zis lor Simeon şi Levi, fraţii Dinei: „Nu vom putea să facem cuvântul acesta, să dăm pre sora noastră la om netăiat împrejur, că easte ocară noao.<br/>


text:
Numai întru aceasta ne vom asemăna voao şi vom lăcui întru voi, de veţi face ca noi şi voi, ca să se taie voao împrejur toată partea bărbătească.<br/>


text:
Şi vom da featele noastre voao, şi din featele voastre vom luoa noao muieri, şi vom lăcui la voi, şi vom fi ca un neam.<br/>


text:
Şi n-au zăbovit tinărul a face cuvântul acesta, pentru că perea după fata lui Iacov, şi el era mai mărit decât toţi câţi era în casa tătâne-său.<br/>


text:
Şi au venit Emor şi Sihem, feciorul lui, la poarta cetăţii lor, şi au grăit cătră bărbaţii cetăţii lor, zicând:<br/>


text:
„Oamenii aceştia în pace sânt cu noi, să lăcuiască pre pământ şi să-l agonisească, şi pământul, iată, larg easte înaintea lor, featele lor să le luoăm noao muieri, şi featele noastre să le dăm lor.<br/>


text:
Întru aceasta numai să vor asemăna noao oamenii ca să lăcuiască cu noi, să fim un norod, de să va tăia împrejur la noi toată partea bărbătească, precum şi ei sânt tăiaţi împrejur.<br/>


text:
Şi dobitoacele lor şi ceale cu patru picioare şi averile lor au nu vor fi ale noastre? Numai întru aceasta să ne asemănăm lor, şi ei vor lăcui cu noi”.<br/>


text:
Şi au ascultat pre Emor şi pre Sihem, feciorul lui, toţi carii întra pre poarta cetăţii lor, şi tot bărbatul şi-au tăiat împrejur trupul său.<br/>


text:
Şi au fost în zioa a treia, când era în dureare, au luat cei doi feciori a lui Iacov, Simeon şi Levi, fraţii Dinei, fieştecarele sabiia sa, şi au întrat în cetate fără de teamere şi au omorât toată partea bărbătească.<br/>


text:
Şi pre Emor şi pre Sihem, feciorul lui, l-au omorât cu ascuţitul sabiei; şi au luat pre Dina din casa lui Sihem şi au ieşit.<br/>


text:
Şi fiii lui Iacov au întrat preste cei răniţi, şi au prădat cetatea în carea au pângărit pre Dina, sora lor.<br/>


text:
Şi toate trupurile lor şi toată agoniseala lor şi muierile lor le-au robit, şi au jefuit câte era în cetate şi câte era în căsi.<br/>


text:
Şi au zis Iacov cătră Simeon şi cătră Levi: „Urât m-aţi făcut, ca să fiu rău tuturor celor ce lăcuiesc pământul, şi în hananei şi întru ferezei, şi eu puţin sânt cu numărul şi, de să vor aduna asupra mea, mă vor tăia şi voi peri eu şi casa mea”.<br/>


text:
Şi au zis au zis Dumnezeu cătră Iacov: „Scoală-te şi te suie în locul Vetil, şi lăcuiaşte acolo, şi fă acolo jertvenic lui Dumnezeu, Celui ce S-au arătat ţie, când fugeai de la faţa lui Isav, fratelui tău”.<br/>


text:
Şi au zis Iacov casii sale şi tuturor celor ce era cu sine: „Luaţi pre dumnezeii cei străini carii sânt cu voi, din mijlocul vostru, şi vă curăţiţi şi vă schimbaţi hainele voastre.<br/>


text:
Şi, sculându-ne, să ne suim în Vetil şi să facem acolo jertvenic lui Dumnezeu, Celui ce m-au auzit în zioa năcazului, Cel ce au fost cu mine şi m-au mântuit în calea pre carea mergeam”.<br/>


text:
Şi au dat lui Iacov pre dumnezeii cei străini, carii era în mânile lor, şi cerceii carii era în urechile lor, şi i-au ascuns Iacov supt terevintul din Sichim, şi i-au pierdut până în zioa de astăzi.<br/>


text:
Şi s-au râdicat Israil din Sichim, şi au fost frica lui Dumnezeu preste cetăţile ceale de primprejurul lor, şi nu au alergat pre urma fiilor lui Israil.<br/>


text:
Şi au venit Iacov în Luza, carea easte în pământul lui Hanaan, carea easte Vetil, el şi tot norodul carele era cu el.<br/>


text:
Şi au zidit acolo jertvenic, şi au numit numele locului Vetil, pentru că acolo S-au arătat Dumnezeu lui, când fugea el de la faţa lui Isav, fratelui său.<br/>


text:
Şi au murit Devora, doica Revecăi, şi s-au îngropat mai jos de Vetil, supt stejariu, şi au numit Iacov numele Stejariul Jealei.<br/>


text:
Şi s-au arătat Dumnezeu lui Iacov încă în Luza, când au venit acolo din Mesopotamiia Siriei, şi l-au binecuvântat pre el Dumnezeu.<br/>


text:
Şi i-au zis Dumnezeu lui: „Numele tău nu să va mai chema Iacov, ci Israil va fi numele tău”. Şi a numit numele lui Israil.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui: „Eu, Dumnezeul tău! Creaşte şi te înmulţeaşte, neamuri şi adunări de neamuri vor fi dintru tine, şi împăraţi din coapsa ta vor ieşi.<br/>


text:
Şi pământul, care l-am dat lui Avraam, şi lui Isaac, ţie l-am dat pre el, al tău va fi, şi seminţiei tale după tine voiu da pământul acesta”.<br/>


text:
Şi au pus Iacov stâlp în locul în care au grăit cu el Dumnezeu, stâlp de piiatră, şi au vărsat preste el turnare, şi au turnat preste el untdelemn.<br/>


text:
Şi, sculându-să Iacov din Vetil, au întins cortul său dincolo de turnul Gader, şi au fost când s-au apropiiat de Havrata, ca să vie la Efrata, au născut Rahil, şi greutate au avut în naştere.<br/>


text:
Şi au fost cându-i ieşea ei sufletul (că murea), au chemat numele lui Fiiul durerii meale, iară tatăl său au chemat numele lui Veniamin.<br/>


text:
Şi au pus Iacov stâlp pre mormântul ei, acesta easte stâlpul mormântului Rahilei până în zioa de astăzi <f>[1]</f>.<br/>


text:
Şi au fost când au lăcuit Israil în pământul acela, mers-au Ruvin şi au dormit cu Vala, ţiitoarea tătâne-său, Iacov, şi au auzit Israil, şi rău s-au arătat înaintea lui.<br/>


text:
Şi feciorii Zelfei, slujnicii Liei: Gad şi Asir. Aceştia sânt feciorii lui Iacov, carii s-au născut în Mesopotamiia Siriei.<br/>


text:
Şi au venit Iacov la Isaac, tatăl său, la Mamvri, în Cetatea Câmpului, aceasta easte Hevron, în pământul lui Hanaan, unde au lăcuit Avraam şi Isaac.<br/>


text:
Şi slăbind au murit, şi s-au pus lângă neamul său bătrân şi plin de zile, şi l-au îngropat pre el Isav şi Iacov, feciorii lui.<br/>


text:
Şi Isav şi-au luat şie muieri din featele hananeilor, pre Ada, fata lui Elom Heteului, şi pre Olivema, fata lui Ana, feciorului lui Sevegon Eveului.<br/>


text:
Şi Olivema au născut pre Ieus şi pre Ieglom şi pre Core. Aceştia sânt feciorii lui Isav, carii s-au născut lui în pământul lui Hanaan.<br/>


text:
Şi au luat Isav pre muierile sale şi pre feciorii săi şi pre featele sale şi toate trupurile <f>[1]</f> casii sale şi toate averile sale, şi toate dobitoacele şi toate câte au avut şi toate câte au agonisit în pământul lui Hanaan, şi s-au dus din pământul lui Hanaan, de la faţa lui Iacov, fratelui său.<br/>


text:
Pentru că era averile lor mai multe decât să poată lăcui într-un loc, şi pământul în care lăcuia nu-i putea cuprinde pre ei de mulţimea averilor lor.<br/>


text:
Şi aceastea sânt numele fiilor lui Isav: Elifas, fiiul Adei, muierii lui Isav, şi Raguil, fiiul Vasematei, muierii lui Isav.<br/>


text:
Şi Tamna era ţiitoare a lui Elifas, fiiul lui Isav, şi au născut lui Elifas pre Amalic, aceştia sânt feciorii Adei, muierii lui Isav.<br/>


text:
Şi aceştia sânt feciorii lui Raguil: Nahot, Zare, Some şi Moze. Aceştia era feciorii Vasematei, muierii lui Isav.<br/>


text:
Şi aceştia sânt feciorii Olivemii, muierii lui Isav, carea au fost fată lui Ana, feciorului lui Sevegon, şi au născut lui Isav pre Ieus, şi pre Ieglom, şi pre Core.<br/>


text:
Aceştia sânt domnii <f>[2]</f> fiiului lui Isav, fiii lui Elifas, celui întâiu născut a lui Isav, domnul Teman, domnul Omar, domnul Sofar, domnul Chenez.<br/>


text:
Domnul Core, domnul Gotom, domnul Amalic, aceştia sânt domnii lui Elifas în pământul Idumeii, aceştia sânt fiii Adei.<br/>


text:
Şi aceştia sânt fiii lui Raguil, fiiului lui Isav: domnul Nahot, domnul Zare, domnul Some, domnul Moze, aceştia sânt domnii lui Raguil, în pământul Edomului, aceştia sânt feciorii Vasematei, muierii lui Isav.<br/>


text:
Şi aceştia sânt feciorii Olivemii, muierii lui Isav: domnul Ieus, domnul Ieglom, domnul Core, aceştia sânt feciorii Olivemii, featei lui Ana, muierii lui Isav.<br/>


text:
Şi aceştia sânt feciorii lui Siir Horeului, celui ce lăcuiaşte pământul, Loton, Soval, Sevegon, Ana.<br/>


text:
Şi Dison şi Asar şi Rison aceştia sânt domnii Horeului, feciorului lui Siir, în pământul lui Edom.<br/>


text:
Şi aceştia sânt feciorii lui Sevegon, Aie şi Ana, acesta easte Ana, carele au aflat pre Iamin <f>[3]</f> în pustie, când păştea asinii lui Sevegon, tatălui său.<br/>


text:
Domnul Dison, domnul Asar, domnul Rison, aceştia sânt domnii lui Hori întru domnii lor, în pământul Edomului.<br/>


text:
Şi aceştia sânt împăraţii carii au împărăţit în Edom mai înainte de a împărăţi împărat în Israil.<br/>


text:
Şi au murit Asom, şi în locul lui au împărăţit Adad, feciorul lui Varad, cel ce au tăiat pre Madiiam în câmpul lui Moav, şi numele cetăţii lui, Ghetem.<br/>


text:
Şi au murit Valenon, feciorul lui Ahovor, şi au împărăţit după dânsul Arad, feciorul lui Varad, şi numele cetăţii lui: Fogor, şi numele muierii lui: Meteveil, fata lui Matrait, feciorului lui Mezoov.<br/>


text:
Aceastea sânt numele domnilor lui Isav întru seminţiile lor, după locurile lor, întru ţările lor şi întru neamurile lor: domnul Tamna, domnul Gola, domnul Ieter.<br/>


text:
Domnul Maghediil, domnul Zafoin. Aceştia sânt domnii Edomului, întru ceale zidite în pământul agonisealei lor <f>[4]</f>. Acesta easte Isav, tatăl lui Edom.<br/>


text:
Şi aceastea sânt naşterile lui Iacov, şi când era Iosif de şeaptesprăzeace ani şi păştea oile tătâne-său cu fraţii săi, fiind tânăr, cu feciorii Valasii şi cu feciorii Zelfiei, muierilor tătâne-său, şi ei au pârât pre Iosif cu faptă rea cătră Israil, tatăl lor <f>[1]</f>.<br/>


text:
Iară Iacov iubea pre Iosif mai mult decât pre toţi fiii săi, pentru că fiiu de bătrâneaţe era lui şi i-au făcut lui haină pestriţă.<br/>


text:
Şi, văzând fraţii lui că pre el iubeaşte tatăl lor mai mult decât pre toţi fiii săi, l-au urât pre el, şi nu putea grăi lui nimica de pace.<br/>


text:
Mi să părea că voi <f>[2]</f> legaţi snopi în mijlocul câmpului, şi s-au sculat snopul mieu, şi au stătut drept, şi, încungiurându-l, snopii voştri s-au închinat snopului mieu”.<br/>


text:
Iară fraţii lui au zis: „Au, doară, împărăţind vei împărăţi preste noi, sau domnind vei domni preste noi?” Şi au adaos mai mare ură asupra lui pentru visele lui şi pentru cuvintele lui.<br/>


text:
Şi au văzut alt vis, şi l-au spus tătâne-său şi fraţilor săi, şi au zis: „Iată, am visat alt vis, cum că soarele şi luna şi unsprăzeace steale să închina mie”.<br/>


text:
Şi l-au certat tatăl său, şi i-au zis lui: „Ce easte visul acesta care l-ai visat? Poate, doară, că, venind, vom veni, eu, şi mumă-ta şi fraţii tăi, să ne închinăm ţie pre pământ?”<br/>


text:
Şi au zis Israil cătră Iosif: „Iată, fraţii tăi pasc oile în Sihem, vino să te trimit la dânşii”. Şi el i-au zis lui: „Iată, eu”.<br/>


text:
Şi i-au zis Israil lui: „Mergi şi vezi de sânt sânătoşi fraţii tăi şi oile, şi-mi spune”. Şi l-au trimis pre el din valea lui Hebron, şi au venit în Sihem.<br/>


text:
Şi i-au zis lui omul: „S-au dus de aici, că i-am auzit pre ei zicând: «Să meargem în Dotaim»”. Şi s-au dus Iosif după fraţii săi şi i-au aflat pre ei în Dotaim.<br/>


text:
Iară ei, văzându-l pre el departe, până a nu să apropiia el la dânşii, gândea rău ca să-l omoară pre el.<br/>


text:
Acum, dară, să-l omorâm pre el şi să-l aruncăm într-o groapă, şi vom zice: «Fiiara rea l-au mâncat pre el», şi vom vedea ce vor fi visurile lui”.<br/>


text:
Şi au zis lor Ruvin: „Să nu vărsaţi sânge, aruncaţi-l pre el în groapa aceasta, carea easte în pustie, iară mâna să nu vă puneţi pre el”, că cerca în ce chip îl va scoate pre el din mâinile lor şi să-l dea tătâne-său.<br/>


text:
Deci, au fost când au venit Iosif la fraţii săi, ei l-au dezbrăcat de haina cea pestriţă cu carea era îmbrăcat.<br/>


text:
Apoi, ei au şezut să mânânce pâne şi, căutând cu ochii, au văzut şi, iată, călători ismailteani vinea din Galaad, şi cămilele lor încărcate de tămâie şi de răşină şi de stacti, şi mergea să se pogoară la Eghipt.<br/>


text:
Şi au zis Iuda cătră fraţii săi: „Ce folos de vom ucide pre fratele nostru şi vom ascunde sângele lui?<br/>


text:
Veniţi să-l vindem pre el ismailteanilor acestora, iară mâinile noastre să nu fie pre dânsul, că fratele nostru şi trupul nostru easte”. Şi au ascultat fraţii lui.<br/>


text:
Şi când au trecut pre acolo oamenii, madianii neguţătorii, atunci au tras şi au scos pre Iosif din groapă şi l-au vândut ismailteanilor cu doaozeci de auri, şi aceia au dus pre Iosif în Eghipt.<br/>


text:
Şi au trimis haina cea pestriţă, şi o adusără tătâne-său, şi ziseră: „Aceasta o am aflat, cunoaşte de easte haina fiiului tău, au ba?”<br/>


text:
Şi o au cunoscut pre ea şi au zis: „Haina fiiului mieu easte, fiiara cea rea l-au mâncat pre el, fiiara au apucat pre Iosif”.<br/>


text:
Şi şi-au rupt Iacov hainele sale, şi s-au îmbrăcat cu sac, şi au plâns pre fiiul său zile multe.<br/>


text:
Şi s-au adunat toţi feciorii lui şi featele lui, şi au venit să mângăie pre el, şi nu vrea să se mângăie, zicând: „Mă voiu pogorî în iad <f>[3]</f> la fiiul mieu, plângând”. Şi l-au plâns pre el tatăl său.<br/>


text:
Iară madianii au vândut pre Iosif în Eghipt lui Pentefri, famenul lui Faraon, carele era mai mare preste bucătari.<br/>


text:
Şi au fost în vreamea aceaea, s-au pogorât Iuda de la fraţii săi, şi au venit până la un om odolamitean, anume Iras.<br/>


text:
Şi au văzut acolo Iuda o fată a unuia om hananeu, anume Sava, şi o au luat pre ea muiare şi s-au culcat cu ea.<br/>


text:
Şi, adăogând, au născut încă al treilea fecior, şi au chemat numele lui Silom, şi ea era în Hasvi când i-au născut pre ei.<br/>


text:
Şi au fost Ir, cel întâiu născut a lui Iuda, rău înaintea Domnului, şi l-au ucis pre el Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au zis Iuda lui Avnan: „Întră la muiarea fratelui tău şi o ia pre ea muiare şi râdică sămânţa fratelui tău”.<br/>


text:
Şi, cunoscând Avnan că nu va fi sămânţa a lui, au fost, când mergea la muiarea fratelui său, vărsa pre pământ, ca să nu dea sămânţă fratelui său.<br/>


text:
Şi rău s-au arătat înaintea lui Dumnezeu, pentru că au făcut aceasta, şi l-au omorât şi pre acesta.<br/>


text:
Şi au zis Iuda cătră Tamar, noru-sa: <f>[1]</f> „Şezi văduvă în casa tătâne-tău până ce va creaşte mare Silom, feciorul mieu; că să temea ca nu cumva să moară şi acesta ca şi fraţii lui. Şi, mergând Tamar, au şezut în casa tătâne-său.<br/>


text:
Şi au trecut zile multe, şi au murit Sava, muiarea lui Iuda, şi, mângăindu-să Iuda,s-au suit la cei ce tundea oile lui, el şi Iras păstoriul lui, odolomiteanul, în Tamna.<br/>


text:
Şi s-au spus Tamarei, noru-sa, zicându-să: „Iată, socrul tău să suie în Tamna să tunză oile sale”.<br/>


text:
Şi ea, dezbrăcând de pre sine hainele ceale de văduvie, s-au învălit cu brobodealnicul şi s-au înfrumsăţat şi au şezut la porţile Enanului, care easte în calea Tamnei, că au văzut cum că Silom au crescut mare, şi el nu o au dat pre ea lui muiare.<br/>


text:
Şi văzindu-o pre ea Iuda, au socotit că easte o curvă, că ea şi-au acoperit faţa sa şi nu o au cunoscut.<br/>


text:
Şi s-au abătut la dânsa din cale şi i-au zis ei: „Lasă-mă să întru la tine”, că nu o au cunoscut cum că easte noru-sa, iară ea au zis: „Ce-mi vei da de vei întra la mine?”<br/>


text:
Iară el au zis: „Eu îţi voiu trimite un ied de capre din oile meale”. Iară ea au zis: „De-mi vei da arvună până vei trimite tu”.<br/>


text:
Iară el au zis: „Ce arvună-ţi voiu da?” Iară ea au zis: „Inelul tău şi zgarda şi toiagul care-ţi easte în mână”. Şi i-au dat ei, şi au întrat la dânsa, şi ea au luat în pântece de la el.<br/>


text:
Şi, sculându-să ea, s-au dus şi s-au dezvălit de brobodealnic şi s-au îmbrăcat cu hainele ceale de văduvie.<br/>


text:
Şi au trimis Iuda iedul de capre prin mâna păstoriului său, odolomiteanului, ca să ia de la muiare arvuna, şi nu o au aflat pre ea.<br/>


text:
Şi au întrebat pre bărbaţii din locul acela: „Unde easte curva carea au fost în Enan, lângă cale?”. Iară ei au zis: „Nu au fost aci curvă”.<br/>


text:
Şi s-au înturnat la Iuda şi au zis: „N-am aflat, şi oamenii locului zic că nu easte acolo curvă”.<br/>


text:
Şi au zis Iuda: „Ţie-le pre eale, ci, ca nu cumva să fim de batjocură, eu am trimis iedul acesta şi tu nu o ai aflat”.<br/>


text:
Şi au fost după a treia lună, s-au spus lui Iuda, zicând: „Au curvit Tamar, noru-ta, şi, iată, are în pântece din curvie”. Şi au zis Iuda: „Scoateţi-o pre ea şi să se arză”.<br/>


text:
Şi, după ce s-au adus ea, au trimis la socrul său, zicând: „Din omul a cui sânt aceastea am eu în pântece”. Şi au zis: „Cunoaşte a cui easte inelul acesta şi zgarda şi toiagul acesta”.<br/>


text:
Şi au cunoscut Iuda şi au zis: „S-au îndreptat Tamar mai mult decât mine, pentru că nu o am dat pre ea lui Silom, feciorului mieu”. Şi nu au mai adaos a o cunoaşte pre dânsa.<br/>


text:
Şi au fost când năştea ea, unul au scos înainte mâna sa, şi, luând moaşea, roşiu au legat la mâna lui, zicând: „Acesta va ieşi mai înainte”.<br/>


text:
Apoi au tras îndărăpt mâna, şi îndată au ieşit fratele lui, iară ea au zis: „Pentru ce s-au rupt pentru tine gard?” Şi au chemat numele lui Fares.<br/>


text:
Şi după acesta, au ieşit fratele lui, la a căruia mână era roşiul, şi au chemat numele lui Zara.<br/>


text:
Şi Iosif s-au adus în Eghipt şi l-au cumpărat pre el Pentefri, famenul lui Faraon, cel mai mare preste bucătari, bărbat eghiptean, din mâinile ismailteanilor, carii l-au adus pre el acolo.<br/>


text:
Şi era Domnul cu Iosif, şi era el bărbat gâcitoriu, şi au fost în casă la domnul său, eghipteanul.<br/>


text:
Şi ştiia domnul lui că Domnul era cu dânsul, şi, oricâte face el, le îndreptează Domnul în mâinile lui <f>[1]</f>.<br/>


text:
Şi au aflat Iosif har înaintea domnului său, şi i-au plăcut lui şi l-au pus pre el preste casa sa, şi toate câte avea el le-au dat pre mâna lui Iosif.<br/>


text:
Şi au fost după ce l-au pus pre el preste casa sa şi preste toate câte avea el, au blagoslovit Domnul casa eghipteanului pentru Iosif, şi au fost blagosloveniia Domnului întru toată avuţiia lui în casa şi în ţarina lui.<br/>


text:
Şi toate câte avea el le-au dat în mânile lui Iosif, şi nu ştiia de ale sale nimica, afară din pâinea ce o mânca el, şi era Iosif mândru la chip şi frumos la faţă foarte.<br/>


text:
Şi au fost după aceastea, muiarea domnului său au pus ochii săi pre Iosif şi au zis lui: „Culcă-te cu mine”.<br/>


text:
Iară el nu au vrut, şi au zis muierii domnului său: „Deaca domnul mieu pentru mine nu cunoaşte nimica din câte sânt în casa lui, ci toate câte are el le-au dat în mâinile meale,<br/>


text:
Şi nu easte în casa aceasta nimica carea să nu fie supt mine, nici s-au luat de la mine nimica, afară de tine, pentru că tu eşti muiarea lui, şi cum voiu face acest cuvânt rău <f>[2]</f> şi să păcătuiesc înaintea lui Dumnezeu?”<br/>


text:
Şi grăind ea lui Iosif în toate zilele, el nu asculta de ea ca să se culce şi să se împreune cu ea.<br/>


text:
Iară au fost într-o zi, au întrat Iosif în casă ca să-şi facă lucrurile sale, şi nimenea nu era înlăuntru din cei de casă.<br/>


text:
Şi ea l-au prins de haine, zicând: „Dormi cu mine”. Iară el, lăsându-şi hainele sale în mânile ei, au fugit şi au ieşit afară.<br/>


text:
Şi au fost deaca au văzut ea că şi-au lăsat hainele sale în mânile ei şi au fugit şi au ieşit afară,<br/>


text:
Au chemat pre cei de casă şi le-au zis aşea, zicând: „Vedeţi că au băgat la noi slugă de jidov, să-şi bată joc de noi, carele au întrat la mine, zicând: «Dormi cu mine», şi eu am strigat cu glas mare.<br/>


text:
Şi auzind el că am înălţat glasul mieu şi am strigat, lăsându-şi hainele sale la mine, au fugit şi au ieşit afară”.<br/>


text:
Şi au grăit lui după cuvintele aceastea, zicând: „Au întrat la mine sluga cea de jidov, pe carele l-ai băgat la noi, să mă batjocorească, şi au zis mie: «Dormi-voiu cu tine!».<br/>


text:
Şi deaca au auzit că am înălţat glasul mieu şi am strigat, lăsând hainele sale la mine, au fugit şi au ieşit afară”.<br/>


text:
Şi au fost cât au auzit domnul cuvintele muierii sale, care le-au grăit cătră dânsul, zicând: „Aşea mi-au făcut mie sluga ta”, s-au aprins de mânie.<br/>


text:
Şi luând domnul pre Iosif, l-au băgat în temniţă în locul în care să ţinea legaţii împăratului închişi în temniţă.<br/>


text:
Şi au fost Domnul cu Iosiv, şi au vărsat preste el milă, şi i-au dat lui har înaintea celui mai mare preste temniţă.<br/>


text:
Şi cel mai mare preste temniţă au dat temniţa pre mâna lui Iosif, şi pre toţi cei prinşi carii era în temniţă şi toate câte să făcea acolo el le făcea.<br/>


text:
Nu ştiia cel mai mare preste temniţă nimica de temniţă pentru el, că toate era pre mâna lui Iosif, şi Domnul era cu dânsul, şi câte făcea el Domnul le îndrepta în mâinile lui.<br/>


text:
Şi au fost după aceastea, cel mai mare preste păharnicii împăratului Eghiptului şi cel mai mare preste făcătorii de pâine au greşit domnului lor, împăratului Eghiptului.<br/>


text:
Şi s-au mâniiat Faraon pre amândoi famenii săi, pre cel mai mare preste păharnici şi pre cel mai mare preste făcătorii de pâine.<br/>


text:
Şi mai-marele temniţii i-au dat pre ei lui Iosif, şi le-au slujit lor, şi au fost ei vro câteva zile în temniţă.<br/>


text:
Şi au văzut amândoi vis într-o noapte, şi vedearea visului celui mai mare preste păharnici şi a celui mai mare preste făcătorii de pâine a împăratului Eghiptului, carii era în temniţă, era aceasta.<br/>


text:
Şi au întrebat pre famenii lui Faraon, carii era cu el în temniţă la domnul lui, zicând: „Pentru ce feaţele voastre sânt astăzi triste?”<br/>


text:
Iară ei au zis lui: „Vis am văzut, şi nu easte cine să-l tâlcuiască”. Şi au zis lor Iosif: „Au nu easte prin Dumnezeu arătarea lor? Spuneţi-mi, dară, mie”.<br/>


text:
Şi cel mai mare preste păharnici au spus visul său lui Iosif şi au zis: „În somnul mieu era vie înaintea mea.<br/>


text:
Şi păharul lui Faraon era în mâna mea, şi am luat strugurul şi l-am stors în păharul lui Faraon şi am dat păharul în mâna lui Faraon”.<br/>


text:
Încă trei zile, şi-şi va aduce aminte Faraon de boieriia ta, şi iarăşi te va pune întru mărirea păhărniciei tale, şi vei da păharul lui Faraon în mâna lui, după boieriia ta cea mai dinainte, precum erai turnând.<br/>


text:
Ci-ţi ado aminte de mine pentru tine, când va fi bine ţie, şi să faci cu mine milă, şi să aduci aminte lui Faraon, şi să mă scoţi dintru această închisoare.<br/>


text:
Pentru că cu furat sânt furat din pământul evreilor, şi aici n-am făcut nimica, ci m-au aruncat în groapa aceasta”.<br/>


text:
Şi au văzut cel mai mare preste făcătorii de pâine că drept au tâlcuit, şi au zis lui Iosif: „Şi eu am văzut vis: şi mi să părea că trei coşuri de pâine râdicam pre capul mieu.<br/>


text:
Şi în coşul cel mai deasupra era din toate fealiurile de care împăratul Faraon mânca, lucru făcut de pâine, şi pasările ceriului mânca ceale ce era în coşul cel deasupra capului mieu”.<br/>


text:
Încă trei zile, şi va lua Faraon capul tău de la tine, şi te va spânzura pre lemn, şi vor mânca paserile ceriului cărnurile tale de la tine”.<br/>


text:
Şi au fost în zioa a treia, era zioa naşterii lui Faraon, şi au făcut ospăţ tuturor slugilor sale, şi şi-au adus aminte de boieriia păharnicului şi de boieriia făcătoriului de pâine, în mijlocul slugilor sale.<br/>


text:
Şi pre cel mai mare preste păharnici l-au aşezat în boieriia lui, şi au dat păharul în mâna lui Faraon.<br/>


text:
Iară pre cel mai mare preste făcătorii de pâine l-au spânzurat, după cum le-au tâlcuit lor Iosif.<br/>


text:
Şi, iată, ca cum din râu să suia şeapte vaci frumoase la chip şi alease la trupuri, şi păştea pre ţărmuri.<br/>


text:
Ci şi alte şeapte vaci să suia după aceastea din râu, urâte la chip şi supţiri la trupuri, şi păştea lângă vacile ceale de pre marginea râului.<br/>


text:
Şi vacile ceale şeapte urâte şi supţiri la trupuri au mâncat de tot pre ceale şeapte vaci frumoase la chip şi alease la trupuri, şi s-au deşteptat Faraon.<br/>


text:
Şi spicele ceale şeapte supţiri au înghiţit pre ceale şeapte spice alease şi pline. Şi s-au deşteptat Faraon şi era vis.<br/>


text:
Şi s-au făcut dimineaţă, şi s-au turburat sufletul lui, şi, trimiţind, au chemat pre toţi gâcitorii Eghiptului şi pre toţi înţelepţii lui, şi le-au spus lor Faraon visul său, şi nu era cine să-l tâlcuiască lui Faraon.<br/>


text:
Şi au grăit cel mai mare preste păharnici cătră Faraon, zicând: „De păcatul mieu îmi aduc aminte astăzi.<br/>


text:
Faraon s-au mâniiat pre slugile sale şi ne-au pus pre noi în temniţă în casa celui mai mare preste bucătari, şi pre mine şi pre cel mai mare preste pâine.<br/>


text:
Şi era acolo un prunc tinăr evreu a celui mai mare preste bucătari, şi i-am spus lui, şi el ni le-au tâlcuit noao.<br/>


text:
Şi au fost precum ne-au tâlcuit noao, aşea s-au şi întâmplat: eu să mă aşez în boieriia mea, iară acela să se spânzure.<br/>


text:
Şi, trimiţind Faraon, au chemat pre Iosif, şi-l scoasără pre dânsul din temniţă şi-l rasără şi schimbară îmbrăcămintea lui, şi au venit la Faraon.<br/>


text:
Şi au zis Faraon cătră Iosif: „Vis am văzut şi nu easte cine să-l tâlcuiască, iară eu am auzit de tine zicând că tu, deaca auzi visurile, le tâlcuieşti”.<br/>


text:
Şi, răspunzind Iosif lui Faraon, au zis: „Fără de Dumnezeu nu să va răspunde mântuirea lui Faraon”.<br/>


text:
Şi au grăit Faraon lui Iosif, zicând: „În somnul mieu mi să părea că stau pre ţărmurile râului.<br/>


text:
Şi ca cum din râu să suia şeapte vaci frumoase la chip şi alease la trupuri, şi păştea pre ţărmuri.<br/>


text:
Şi, iată, şi alte şeapte vaci să suia după eale din râu, reale şi urâte la chip şi supţiri la trupuri, decât care nu am văzut mai urâte în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi vacile ceale şeapte urâte şi supţiri au mâncat de tot pre ceale şeapte vaci dintâiu bune şi alease.<br/>


text:
Şi au întrat în pântecele lor şi nu s-au văzut că au întrat în pântecele lor, şi chipurile lor <f>[1]</f> urâte, ca şi mai înainte, şi deşteptându-mă, iară am adormit.<br/>


text:
Şi am văzut iarăşi în somnul mieu şi, iată: ca cum şeapte spice pline şi bune să suia dintr-o rădăcină.<br/>


text:
Şi au înghiţit ceale şeapte spice stricate de vânt şi supţiri pre ceale şeapte spice bune şi pline. Deci, am spus tâlcuitorilor, şi nu au fost cine să-mi tâlcuiască”.<br/>


text:
Şi au zis Iosif lui Faraon: „Visul lui Faraon unul easte: Dumnezeu au arătat lui Faraon ceale ce va face.<br/>


text:
Ceale şeapte vaci bune şeapte ani sânt, şi ceale şeapte spice bune şeapte ani sânt, visul lui Faraon unul easte.<br/>


text:
Şi ceale şeapte vaci supţiri, care să suia după eale, şeapte ani sânt, şi ceale şeapte spice supţiri şi stricate de vânt şeapte ani sânt, şi vor fi şeapte ani de foamete.<br/>


text:
Şi după aceasta vor veni şeapte ani de foamete, şi vor uita de îndestularea ce au fost în tot Eghiptul, şi va topi foametea pământul.<br/>


text:
Şi nu să va cunoaşte îndestularea pre pământ de foametea ce va fi după aceasta, că va fi tare foarte.<br/>


text:
Iară pentru aceaea au îndoit visul lui Faraon de doao ori, pentru că adevărat easte cuvântul cel de la Dumnezeu, şi va grăbi Dumnezeu a-l face pre el.<br/>


text:
Acum, dară, caută omul înţelept şi priceput, şi-l pune pre el mai mare preste pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi să facă Faraon şi să rânduiască mai mari preste pământ, şi să strângă toate rodurile pământului Eghiptului acelor şeapte ani a îndestulării.<br/>


text:
Şi să adune toate bucatele acestor şeapte ani buni ce vin, şi să adune grâul supt mâna lui Faraon, şi să se păzască bucatele în cetăţi.<br/>


text:
Şi vor fi bucatele ceale păzite pre pământ în cei şeapte ani a foametei, carea va fi în pământul Eghiptului, şi nu să va strica pământul de foamete”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon tuturor slugilor sale: „Au, doară, vom afla om ca acesta, carele să aibă duhul lui Dumnezeu întru sine?”<br/>


text:
Şi au zis Faraon lui Iosif: „De vreame ce Dumnezeu au arătat ţie toate aceastea, nu easte om mai înţelept şi mai priceput decât tine.<br/>


text:
Tu vei fi mai mare preste casa mea, şi de ruga ta va asculta tot norodul mieu, numai scaunul voi avea eu mai presus decât tine”.<br/>


text:
Şi, luând Faraon inelul din mâna sa, l-au pus în mâna lui Iosif şi l-au îmbrăcat pre el cu vison şi au pus lanţ de aur împrejurul grumazului lui.<br/>


text:
Şi l-au suit pre dânsul în carul cel al doilea dintru ale sale şi au strigat înaintea lui vestitoriul şi l-au pus pre dânsul preste tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au zis Faraon lui Iosif: „Eu, Faraon, afară de tine nimenea nu va râdica mâna sa preste tot pământul Eghiptului!”<br/>


text:
Şi au numit Faraon numele lui Iosif: Psontom Fanih, şi i-au dat lui pre Asineta, fata lui Pentefri, preotul Iliupoliei, să-i fie muiare.<br/>


text:
Şi Iosif era de treizeci de ani când au stătut înaintea lui Faraon, împăratul Eghiptului, şi au ieşit Iosif de la faţa lui Faraon şi au umblat tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au adunat toate bucatele celor şeapte ani, întru care era îndestulare în pământul Eghiptului, şi au pus bucatele în cetăţi, bucatele câmpurilor celor dimprejurul cetăţii le-au pus într-însa.<br/>


text:
Şi au adunat Iosif grâul, ca năsipul mării mult foarte, cât nu putea să-l numere, că nu era număr.<br/>


text:
Şi mai înainte de ce au venit acei şeapte ani de foamete au avut Iosif doi feciori, pre carii i-au născut lui Asineta, fata lui Pentefri, preotului Iliupoliei.<br/>


text:
Şi au chemat Iosif numele celui întâiu născut Manasi, zicând că: „M-au făcut a uita toate durerile meale şi toate ale tatălui mieu”.<br/>


text:
Şi numele celui de al doilea l-au chemat Efraim, zicând că: „M-au înălţat Dumnezeu în pământul smereniei meale”.<br/>


text:
Şi au început cei şeapte ani a foametei a veni după cum au zis Iosif. Şi s-au făcut foamete în tot pământul, şi în tot pământul Eghiptului nu era pâne.<br/>


text:
Şi au flămânzit tot pământul Eghiptului şi au strigat norodul cătră Faraon pentru pâine şi au zis Faraon tuturor eghipteanilor: „Meargeţi la Iosif şi ce va zice voao faceţi!”<br/>


text:
Şi foametea era preste faţa tot pământului, şi au deşchis Iosif toate jitniţile şi vindea tuturor eghipteanilor.<br/>


text:
Şi toate ţările au venit în Eghipt să cumpere de la Iosif, pentru că să întărisă foametea preste tot pământul.<br/>


text:
Iată, am auzit că easte grâu în Eghipt. Pogorâţi acolo şi ne cumpăraţi puţinteale bucate, ca să trăim şi să nu murim!”<br/>


text:
Iară pre Veniamin, fratele lui Iosif, nu l-au trimis cu fraţii săi, că au zis: „Ca nu cumva să slăbească pre cale”.<br/>


text:
Şi au venit feciorii lui Israil să cumpere cu cei ce vinea, pentru că era foamete în pământul lui Hanaan.<br/>


text:
Iară Iosif era mai-marele pământului, el vindea la tot norodul pământului. Şi, venind fraţii lui Iosif, s-au închinat lui cu faţa la pământ.<br/>


text:
Şi, văzind Iosif pre fraţii săi, i-au cunoscut şi s-au făcut strein de cătră ei şi le-au grăit lor aspru şi le-au zis lor: „De unde aţi venit?” Iară ei au zis: „Din pământul Hanaan, să cumpărăm bucate”.<br/>


text:
Şi şi-au adus aminte Iosif de visurile sale care le-au văzut şi au zis lor: „Iscoade sânteţi, să cercaţi căile ţării aţi venit?”<br/>


text:
Iară ei au zis: „Doisprăzeace fraţi sântem, slugile tale, în pământul Hanaan, şi cel mai tinăr cu tatăl nostru easte astăzi, iară unul nu trăiaşte”.<br/>


text:
Întru aceasta vă veţi arăta, pre sănătatea lui Faraon, nu veţi ieşi de aici până când fratele vostru cel tinăr nu va veni aici.<br/>


text:
Trimiteţi pre unul dintră voi şi aduceţi pre fratele vostru, iară voi veţi fi în prinsoare până ce să vor arăta cuvintele voastre de grăiţi adevărat, au ba, iară de nu, pre sănătatea lui Faraon, iscoade sânteţi”.<br/>


text:
De sânteţi de pace, un frate al vostru să se oprească în temniţă, iară voi meargeţi şi duceţi grâul vostru, care l-aţi cumpărat.<br/>


text:
Şi pre fratele vostru cel mai tinăr să-l aduceţi la mine. Şi să vor creade cuvintele voastre, iară de nu, veţi muri”. Şi ei au făcut aşea.<br/>


text:
Şi au zis fieştecarele cătră fratele său: „Aşea easte, că în păcat sântem noi pentru fratele nostru, că nu ne-au fost milă de necazul sufletului lui, când să ruga de noi, şi noi nu l-am ascultat pre dânsul, şi pentru aceasta au venit preste noi nevoia aceasta”.<br/>


text:
Şi, răspunzind Ruvin, au zis lor: „Au nu v-am grăit voao, zicând: «Nu faceţi nedreptate pruncului», şi nu m-aţi ascultat? Şi, iată, sângele lui să cearcă”.<br/>


text:
Şi, întorcându-să de la ei Iosif, au plâns, şi iarăşi venind la ei le-au grăit lor, şi au luat pre Simeon dintră ei şi l-au legat pre el înaintea lor.<br/>


text:
Şi au poruncit Iosif să le umplă sacii lor de grâu, şi argintul fieştecăruia să-l puie în sacul său şi să le dea lor de ajuns mâncare pre cale. Şi s-au făcut lor aşea.<br/>


text:
Şi, dezlegând unul sacul să dea mâncare asinilor săi, unde au odihnit, au văzut legătura argintului său, şi era deasupra gurii sacului.<br/>


text:
Şi au zis fraţilor săi: „Mi s-au înturnat argintul şi iată-l în sacul mieu”. Şi s-au spăimântat inima lor şi s-au turburat, unul cătră altul zicând: „Ce au făcut aceasta Dumnezeu noao?”<br/>


text:
Şi au venit la Iacov, tatăl lor, în pământul lui Hanaan, şi au spus lui toate câte s-au întâmplat lor, zicând:<br/>


text:
„Grăit-au omul, domnul pământului, cătră noi aspru, şi ne-au pus pre noi în pază, ca cum am fi mers să iscodim pământul.<br/>


text:
Doisprăzeace fraţi sântem fii tatălui nostru, unul au murit. Iară cel mai mic cu tatăl nostru easte astăzi în pământul Hanaan».<br/>


text:
Şi au zis noao omul, domnul pământului: «Întru aceasta voiu cunoaşte că sânteţi de pace, pre un frate al vostru lăsaţi aici cu mine, iară grâul care l-aţi cumpărat pentru casa voastră luaţi-l şi vă duceţi.<br/>


text:
Şi aduceţi pre fratele vostru cel mai tinăr, şi voiu cunoaşte cum că nu sânteţi iscoade, ci sânteţi de pace, şi pre fratele vostru voiu da voao, şi voiu slobozi să vă cumpăraţi ce vreaţi din pământul acesta»”.<br/>


text:
Şi au fost când au deşertat ei sacii săi, argintul fieştecăruia era în sacul său, şi au văzut argintul său ei şi tatăl lor şi s-au spăimântat.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Iacov, tatăl lor: „Pre mine m-aţi făcut făr’de fii: Iosif nu easte, Simeon nu easte, şi pre Veniamin să-l luaţi? Asupra mea au fost toate aceastea”.<br/>


text:
Şi au grăit Ruvin tatălui său, zicând: „Pre amândoi feciorii miei să-i omori, de nu-l voiu aduce pre el la tine, dă-l pre el în mâna mea, şi eu voiu aduce pre el la tine”.<br/>


text:
Iară el au zis: „Nu să va pogorî fiiul mieu cu voi, pentru că fratele lui au murit, şi el singur au rămas, şi, de să va întâmpla lui să slăbească în calea pre carea veţi mearge, îmi veţi duce bătrâneaţele cu întristăciune în iad”.<br/>


text:
Şi au fost după ce au sfârşit de mâncat grâul, care l-au adus din Eghipt, le-au zis lor tatăl lor: „Duce-ţi-vă iarăşi şi ne cumpăraţi puţinteale bucate”.<br/>


text:
Iară Iuda au zis lui, zicând: „Cu mărturisire s-au mărturisit noao omul, domnul pământului, zicând: «Nu veţi vedea faţa mea, de nu va veni cu voi fratele vostru cel mai tinăr».<br/>


text:
Iară de nu vei trimite pre fratele nostru cu noi, nu vom mearge, pentru că omul au grăit noao zicând: «Nu veţi vedea faţa mea, de nu va fi fratele vostru cel mai tinăr cu voi»”.<br/>


text:
Iară ei au zis: „Întrebând, au întrebat de noi omul şi de neamul nostru, zicând: «De trăiaşte încă tatăl vostru? Şi de aveţi voi frate?» Şi am spus lui după întrebarea aceasta. Au ştiut-am noi că va zice noao: «Aduceţi pre fratele vostru?»”<br/>


text:
Şi au zis Iuda cătră Israil, tatăl lor: „Trimite pruncul cu mine şi să ne sculăm să meargem, ca să trăim şi să nu murim, şi noi şi tu şi pruncii noştri.<br/>


text:
Eu îl voiu luoa pre dânsul, din mâna mea ceare-l pre dânsul de nu-l voiu aduce la tine, şi de nu-l voiu pune înaintea ta, greşit să fiu înaintea ta în toate zilele.<br/>


text:
Şi au zis lor Israil, tatăl lor: „De easte aşa, aceasta faceţi: luaţi din roadele pământului în vasele voastre şi duceţi omului daruri, de răşină şi de miiare şi tămâie şi stacti şi terevint şi nuci.<br/>


text:
Şi argintul îndoit luaţi în mâinile voastre, şi argintul ce vi s-au întors în sacii voştri întoarceţi cu voi, ca nu cumva să fie greşeală.<br/>


text:
Şi Dumnezeul mieu să dea voao har înaintea omului, ca să sloboază pre fratele vostru celalalt, şi pre Veniamin, că eu, precum am rămas făr’de fii, făr’de fii am rămas”.<br/>


text:
Şi, luând bărbaţii darurile aceastea, şi argintul îndoit au luat în mâinile sale şi pre Veniamin, şi, sculându-să, s-au pogorât în Eghipt şi au stătut înaintea lui Iosif.<br/>


text:
Şi i-au văzut Iosif pre ei şi pre Veniamin, fratele său cel de o mumă, şi au zis celui mai mare preste casa sa: „Bagă pre oamenii aceştia în casă şi giunghie giunghieri şi găteaşte, că cu mine vor mânca oamenii aceştia la amiiazăzi”.<br/>


text:
Şi, văzind bărbaţii că-i bagă în casa lui Iosif, au zis: „Pentru argintul care s-au întors în sacii noştri dintâiu pre noi ne bagă înlăuntru, ca să ne năpăstuiască şi să se apuce de noi, să ne ia pre noi slugi şi asinii noştri”.<br/>


text:
Şi au fost când am venit să poposim, am deşchis sacii noştri, atunci argintul fieştecăruia în sacul lui, argintul nostru drept măsurat l-am adus înapoi în mâinile noastre.<br/>


text:
Şi alt argint am adus cu noi, ca să ne cumpărăm bucate, că nu ştim cine au pus noao argintul în sacii noştri”.<br/>


text:
Şi le-au zis lor: „Milă voao, nu vă teameţi, Dumnezeul vostru şi Dumnezeul părinţilor voştri au dat voao comoară în sacii voş-tri, şi argintul vostru bine ispitit îl am”. Şi au scos pre Simeon la ei.<br/>


text:
Iară ei au gătit darurile până a veni Iosif la amiiazăzi, şi au auzit că acolo va să prânzască.<br/>


text:
Şi au întrat Iosif în casă şi au adus lui în casă darurile ce le avea în mâinile lor şi s-au închinat lui cu faţa la pământ.<br/>


text:
Şi i-au întrebat pre ei: „Cum trăiţi?”, şi le-au zis lor: „Sânătos easte tatăl vostru, bătrânul de carele aţi zis că încă trăiaşte?”<br/>


text:
Iară ei au zis: „Sânătos easte sluga ta, tatăl nostru, încă trăiaşte”. Şi au zis el: „Binecuvântat easte omul acela lui Dumnezeu”. Iară ei, plecându-să, s-au închinat lui.<br/>


text:
Şi, căutând Iosif cu ochii săi, au văzut pre Veniamin, fratele său cel de o mumă, şi au zis: „Acesta easte fratele vostru cel mai tinăr, pre carele aţi zis că-l veţi aduce la mine?” Şi ei au zis lui: „Acesta easte adevărat”. Iară au zis lui: „Dumnezeu să te miluiască, fiiule”.<br/>


text:
Şi s-au turburat Iosif, şi să rumpea inima lui pentru fratele său şi căuta să plângă şi, întrând în cămară, au plâns acolo.<br/>


text:
Şi au pus lui singur, şi lor deosebi, şi eghipteanilor celor ce împreună cu el mânca, deosebi, pentru că nu putea eghipteanii mânca pâine cu evreii, că scârbă easte eghipteanilor de tot păstoriul de oi.<br/>


text:
Şi au şezut înaintea lui cel întâiu născut după bătrâneaţele lui, şi cel mai tinăr după tinereaţele lui, şi să mira oamenii fieştecarele cătră fratele său.<br/>


text:
Şi au luat părţi de la dânsul la sine, iară partea lui Veniamin de cinci ori au fost mai mare decât a celoralalţi, şi au beut şi s-au ospătat cu dânsul.<br/>


text:
Şi au poruncit Iosif celui mai mare preste casa sa, zicând: „Umpleţi sacii oamenilor de bucate, câte vor putea rădica, şi puneţi argintul fieştecăruia în gura sacului.<br/>


text:
Şi păharul mieu cel de argint puneţi-l în sacul celui mai tinăr, şi preţul grâului lui”. Şi au făcut după cuvântul lui Iosif, precum au zis el.<br/>


text:
Şi, ieşind ei din cetate, nu s-au dus departe, şi Iosif au zis celui mai mare preste casa sa: „Scoală-te şi aleargă după oameni, şi să-i înfrunţi pre ei şi să le zici: «Pentru ce mi-aţi răsplătit reale pentru bune?<br/>


text:
Căci aţi furat păharul cel de argint din care bea domnul mieu şi gâcind gâceaşte din el? Reale aţi săvârşit ceale ce aţi făcut <f>[1]</f>»”.<br/>


text:
Iară ei au zis lui: „Căci grăiaşte domnul cuvintele aceastea? Să nu să afle la slugile tale să fie făcut după cuvântul acesta!<br/>


text:
De vreame ce argintul care l-am aflat în sacii noştri l-am adus îndărăpt la tine din pământul Hanaan, cum am fi furat din casa domnului tău argint sau aur?<br/>


text:
La carele din slugile tale vei afla păharul, acela să moară, şi noi vom fi robi domnului nostru”.<br/>


text:
Iară el au zis: „Precum ziceţi, aşea să fie, la carele să va afla păharul, acela să fie rob, iară voi curaţi veţi fi”.<br/>


text:
Şi au grăbit şi au descărcat fieştecarele sacul său pre pământ, şi fieştecarele au deşchis sacul său.<br/>


text:
Şi au căutat de la cel mai bătrân începând, până au venit la cel mai tinăr, şi, sfârşind, au aflat păharul în sacul lui Veniamin.<br/>


text:
Iară ei şi-au rupt hainele sale şi au pus fieştecarele sacul său pre asinul său, şi s-au întors în cetate.<br/>


text:
Şi au întrat Iuda şi fraţii lui la Iosif încă fiind el acolo, şi au căzut înaintea lui pre pământ.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Iosif: „Căci aţi făcut acest lucru? Au, nu aţi ştiut că cu gâcitură gâceaşte omul cel ce easte precum sânt eu?”<br/>


text:
Şi au zis Iuda: „Ce vom răspunde domnului? Sau ce vom zice? Sau cum ne vom îndrepta? Că Dumnezeu au aflat nedreptatea slugilor tale, iată, sântem robi domnului nostru noi şi acela la carele s-au aflat păharul”.<br/>


text:
Şi au zis Iosif: „Nu voiu face eu cuvântul acesta, ci omul la carele s-au aflat păharul, acela-mi va fi rob, iară voi vă suiţi cu mântuire la tatăl vostru”.<br/>


text:
Iară Iuda, apropiindu-să de Iosif, au zis: „Rogu-te, doamne, să grăiască sluga ta înaintea ta şi să nu te mânii pre sluga ta, că tu eşti după Faraon.<br/>


text:
Şi noi am zis domnului cum că: «Avem tată bătrân, şi are el prunc de bătrâneaţe mai tinăr, şi fratele lui au murit, şi el singur au rămas de la mumă-sa, şi tatăl nostru pre dânsul foarte-l iubeaşte».<br/>


text:
Şi am zis domnului: «Nu va putea pruncul să lasă pre tatăl său, că, de va lăsa pre tatăl, va muri».<br/>


text:
Şi tu ai zis slujilor tale: «De nu să va pogorî cu voi fratele vostru cel mai tinăr, să nu mai adaogeţi a vedea faţa mea».<br/>


text:
Iară noi am zis: «Nu vom putea să ne ducem, ci, de să va duce cu noi fratele nostru cel mai tinăr, ne vom duce, pentru că nu vom putea vedea faţa omului, de nu va fi cu noi fratele nostru cel mai tinăr».<br/>


text:
Şi au ieşit unul de la mine şi mi-aţi zis că l-au mâncat fierile, şi nu l-am mai văzut până acum.<br/>


text:
Deci, de veţi lua şi pre acesta de la faţa mea şi să va întâmpla lui slăbiciune pre cale, îmi veţi pogorî bătrâneaţele meale cu întristăciune în iad».<br/>


text:
Acum, dară, de voiu mearge la sluga ta, tatăl nostru, şi pruncul nu va fi cu noi (că sufletul lui să ţine acăţat de sufletul acestuia),<br/>


text:
Şi va fi după ce va vedea el că nu easte pruncul cu noi, va muri, şi vor duce slugile tale bătrâneaţele slugii tale, tatălui nostru, cu întristăciune în iad.<br/>


text:
Că eu, sluga ta, de la tatăl nostru, am luat pre prunc, zicând: «De nu-l voiu aduce la tine şi de nu-l voiu pune pre dânsul înaintea ta, vinovat să fiu înaintea tatălui mieu în toate zilele».<br/>


text:
Acum, dară, voiu rămânea eu la tine slugă pentru prunc rob domnului, iară pruncul să se suie cu fraţii săi.<br/>


text:
Că, cum mă voiu sui la tatăl mieu,nefiind pruncul cu noi? Ca să nu văz realele care vor afla pre tatăl mieu”.<br/>


text:
Şi nu putea Iosif mai mult să se oprească înaintea tuturor celor ce sta înaintea lui, ci au zis: „Scoateţi pre toţi de la mine”. Şi nici unul nu au stătut înaintea lui Iosif, când s-au cunoscut cu fraţii săi.<br/>


text:
Şi au slobozit glas cu plângere, şi au auzit toţi eghipteanii, şi s-au auzit în casa lui Faraon.<br/>


text:
Şi au zis Iosif cătră fraţii săi: „Eu sânt Iosif, trăiaşte încă tatăl mieu?” Şi nu putea fraţii săi să-i răspunză, că să înfricoşeasă.<br/>


text:
Şi au zis Iosif cătră fraţii săi: „Apropiiaţi-vă cătră mine!” Şi s-au apropiiat şi au zis: „Eu sânt Iosif, fratele vostru, pre carele aţi vândut în Eghipt.<br/>


text:
Deci, acum nu vă întristaţi, nici să vă pară cu greu căci m-aţi vândut, că spre viiaţă m-au trimis Dumnezeu înaintea voastră.<br/>


text:
Că acesta easte al doilea an de foamete pre pământ, şi încă cinci ani întru care nu va fi arătură, nici seceriş.<br/>


text:
Că m-au trimis Dumnezeu înaintea voastră ca să rămâie voao rămăşiţă pre pământ şi să hrănesc voao rămăşiţă mare.<br/>


text:
Deci, acum nu voi m-aţi trimis aici, ci Dumnezeu, şi m-au făcut ca un tată lui Faraon şi domn a toată casa lui şi stăpân preste tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Grăbiţi, dară, de vă suiţi la tatăl mieu şi ziceţi lui: «Aceastea zice fiiul tău, Iosif: ‚Făcutu-m-au Dumnezeu domn a tot pământul Eghiptului, pogoară-te, dară, la mine şi nu zăbovi.<br/>


text:
Şi vei lăcui în pământul Ghesem al Araviei, şi vei fi aproape de mine tu şi feciorii tăi şi feciorii feciorilor tăi, oile tale şi boii tăi şi toate câte sânt ale tale.<br/>


text:
Şi te voiu hrăni acolo, că încă în cinci ani va fi foamete pre pământ, ca să nu pieri tu şi feciorii tăi şi toate câte sânt ale tale’».<br/>


text:
Spuneţi, dară, tătâne-mieu toată mărimea mea cea din Eghipt şi câte aţi văzut şi, grăbind, să aduceţi pre tatăl mieu aici”.<br/>


text:
Şi, căzind pre grumazii lui Veniamin, fratelui său, au plâns preste dânsul, şi Veniamin au plâns pre grumazii lui.<br/>


text:
Şi, sărutând pre toţi fraţii săi, au plâns preste dânşii şi, după aceastea, au grăit fraţii lui cătră dânsul.<br/>


text:
Şi au mers veastea în casa lui Faraon, zicând: „Venit-au fraţii lui Iosif”. Şi s-au bucurat Faraon şi toată curtea lui.<br/>


text:
Şi au zis Faraon cătră Iosif: „Zi fraţilor tăi: «Aceasta faceţi: umpleţi sacii voştri şi meargeţi în pământul Hanaan.<br/>


text:
Şi, luând pre tatăl vostru şi averile voastre, veniţi la mine şi voiu da voao toate bunătăţile Eghiptului, şi veţi mânca măduha pământului».<br/>


text:
Iară tu porunceaşte aceastea: «Luaţi-vă cară din pământul Eghiptului pruncilor voştri şi muierilor voastre şi, luând pre tatăl vostru, veniţi.<br/>


text:
Şi au făcut aşea feciorii lui Israil, şi le-au dat lor Iosif după cum au zis Faraon împăratul, şi le-au dat lor merinde pre cale.<br/>


text:
Şi tuturor le-au dat doao rânduri de haine, iară lui Veniamin i-au dat trei sute de auri şi cinci rânduri de haine.<br/>


text:
Şi tatălui său au trimis ca aceastea şi zeace asini care purta de toate bunătăţile Eghiptului şi zeace muşcoi, care să poarte pâini tătâne-său pre cale.<br/>


text:
Şi au slobozit Iosif pre fraţii săi şi s-au dus şi le-au zis lor: „Să nu vă mâniiaţi pre cale”.<br/>


text:
Şi au spus lui, zicând că: „Fiiul tău, Iosif, trăiaşte şi stăpâneaşte preste tot pământul Eghiptului”. Şi s-au spăimântat cu cugetul Iacov, pentru că nu le credea lor.<br/>


text:
Şi i-au grăit lui toate cuvintele de la Iosif, câte le-au zis lor, şi, văzind carăle care le-au trimis Iosif ca să-l ducă pre dânsul, s-au încălzit cu viiaţă duhul lui Iacov, tatălui lor.<br/>


text:
Şi au zis Israil: „Destul easte mie de trăiaşte încă fiiul mieu, Iosif, mearge-voiu şi-l voiu vedea pre dânsul mai înainte de ce voiu muri”.<br/>


text:
Şi, sculându-să Israil, el însuşi şi toate ale lui, au venit la Fântâna Jurământului şi au făcut jertvă Dumnezeului tătâne-său, Isaac.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu lui Israil în vedeniia nopţii, grăind: „Iacove, Iacove!” Iară el au zis: „Ce easte?”<br/>


text:
Şi i-au zis lui: „Eu sânt Dumnezeul părinţilor tăi, nu te teame a te pogorî în Eghipt, că neam mare te voiu face acolo.<br/>


text:
Şi Eu Mă voiu pogorî cu tine în Eghipt, şi Eu te voiu înălţa până în sfârşit, şi Iosif va pune mâinile sale pre ochii tăi”.<br/>


text:
Şi s-au sculat Iacov de la Fântâna Jurământului şi au luat fiii lui Israil pre tatăl său şi averile şi muierile sale, în carăle care le-au trimis Iosif ca să-l aducă pre dânsul.<br/>


text:
Şi, luând averile sale şi toată agoniseala carea agonisisă în pământul Hanaan, au întrat în Eghipt Iacov şi toată sămânţa lui cu dânsul.<br/>


text:
Fiii şi fiii fiilor lui cu dânsul, featele şi featele featelor lui, şi toată sămânţa lui au întrat în Eghipt.<br/>


text:
Iară aceastea sânt numele fiilor lui Israil, carii au întrat în Eghipt împreună cu Iacov, tatăl lor. Iacov şi fiii lui: cel întâiu născut a lui Iacov, Ruvin.<br/>


text:
Şi fiii lui Iuda: Ir şi Avnan şi Silom şi Fares şi Zara; şi au murit Ir şi Avnan în pământul Hanaan. Şi feciorii lui Fares au fost: Esron şi Iemuil.<br/>


text:
Aceştia sânt feciorii Liei, pre carii i-au născut ea lui Iacov în Mesopotamiia Siriei, şi pre Dina, fata lui, toate sufletele, feciori şi feate treizeci şi trei.<br/>


text:
Şi fiii lui Asir: Iemna, Iesua şi Ieul şi Variia şi Sara, sora lor. Iară fiii lui Variia: Hovor şi Melhiil.<br/>


text:
Aceştia sânt fiii Zelfii, pre carea o au dat Lavan Liei, featei sale, carea au născut pre aceştia lui Iacov, şeasăsprăzeace suflete.<br/>


text:
Şi au fost fiii lui Iosif în pământul Eghiptului, pre carii i-au născut lui Asineta, fata lui Pentefri, preotul Iliupoliei: Manasi şi Efraim. Şi au fost fiii lui Manasi, pre carii i-au născut lui ţiitoarea Sira: Mahir, şi Mahir au născut pre Galaad, iară fiii lui Efraim, fratele lui lui Manasi: Sutalaam şi Taam. Iară fiii lui Sutalaam: Edom.<br/>


text:
Iară fiii lui Veniamin: Vala şi Vohor şi Asvil. Şi au fost fiii lui Vala: Ghira şi Noeman şi Anhis şi Ros şi Mamfim. Iară Ghira au născut pre Arad.<br/>


text:
Aceştia sânt fiii Valei, pre carea o au dat Lavan Rahilei, featii sale, carea au născut pre aceştia lui Iacov, toate sufletele şeapte.<br/>


text:
Iară toate sufletele care au întrat cu Iacov în Eghipt, care au ieşit din coapsele lui, afară de muierile feciorilor lui Iacov, toate sufletele şeasezăci şi şease.<br/>


text:
Şi feciorii lui Iosif, carii s-au născut lui în pământul Eghiptului, suflete noao. Toate sufletele casii lui Iacov, care au întrat cu Iacov în Eghipt, suflete şeaptezeci şi cinci.<br/>


text:
Şi pre Iuda l-au trimis înaintea sa la Iosif să-l întimpine pre dânsul la cetatea Iroilor, în pământul Ramesi.<br/>


text:
Şi, înhămând Iosif carăle sale, s-au suit întru întimpinarea lui Israil, tatălui său, la Cetatea Iroilor, şi, văzându-l pre el, au căzut pre grumazul lui şi au plâns cu plângere multă.<br/>


text:
Şi au zis Israil cătră Iosif: „Voiu muri de acum, de vreame ce am văzut faţa ta, că tu încă trăieşti”.<br/>


text:
Şi au zis Iosif cătră fraţii săi: „Suindu-mă, voiu spune lui Faraon şi voiu zice lui: «Fraţii miei şi casa tătâne-mieu au fost în pământul Hanaan, şi acum au venit la mine.<br/>


text:
Şi sânt ei bărbaţi păstori, că era bărbaţi carii să hrănesc cu dobitoace, şi dobitoacele şi boii şi toate ale lor le-au adus».<br/>


text:
Să ziceţi: «Bărbaţi carii ne hrănim cu dobitoace sântem, slugile tale din pruncie până acum, şi noi şi părinţii noştri». Pentru ca să lăcuiţi în pământul Ghesem al Araviei, că urăciune easte eghipteanilor tot păstoriul de oi”.<br/>


text:
Şi mergând Iosif, au spus lui Faraon, zicând: „Tatăl mieu şi fraţii miei şi dobitoacele şi boii lor şi toate ale lor au venit din pământul Hanaan, şi, iată, sânt în pământul Ghesem”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon fraţilor lui Iosif: „Ce easte lucrul vostru?” Iară ei au zis lui Faraon: „Păstori de oi sântem, slugile tale, şi noi şi părinţii noştri, din pruncie până acum”.<br/>


text:
Şi au zis ei lui Faraon: „Am venit să ne sălăşluim în pământul tău, pentru că nu easte păşune dobitoacelor slugilor tale, că s-au întărit foametea în pământul Hanaan, acum, dară, vom lăcui în pământul Ghesem”.<br/>


text:
Iată pământul Eghiptului înaintea ta easte, în pământul cel mai bun sălăşluiaşte pre tatăl tău şi pre fraţii tăi”. Şi au zis Faraon lui Iosif: „Să lăcuiască în pământul Ghesem, iară de crezi cum că sânt întră dânşii bărbaţi carii pot, pune-i pre ei mai mari preste dobitoacele meale”. Şi au venit în Eghipt la Iosif Iacov şi fiii lui, şi au auzit Faraon, împăratul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au adus înlăuntru Iosif pre Iacov, tatăl său, şi l-au pus pre el înaintea lui Faraon, şi bine au cuvântat Iacov pre Faraon.<br/>


text:
Şi au zis Iacov lui Faraon: „Zilele anilor vieţii meale, carele nemernicesc, sânt o sută şi treizeci de ani, puţine şi reale au fost zilele anilor vieţii meale, n-au ajuns la zilele anilor vieţii părinţilor miei, care zile le-au nemernicit ei”.<br/>


text:
Şi au sălăşluit Iosif pre tatăl său şi pre fraţii săi şi le-au dat lor moşie în pământul Eghiptului, în pământul cel mai bun, în pământul Ramesi, după cum au poruncit Faraon.<br/>


text:
Iară grâu nu era în tot pământul, că să întărisă foametea foarte, şi au slăbit pământul Eghiptului şi pământul Hanaan de foamete.<br/>


text:
Şi au adunat Iosif tot argintul ce s-au aflat în pământul Eghiptului şi în pământul Hanaan pentru grâul care-l cumpăra şi-l măsura lor, şi au adus Iosif tot argintul în casa lui Faraon.<br/>


text:
Şi s-au sfârşit tot argintul din pământul Eghiptului şi din pământul Hanaan, şi au venit toţi eghipteanii la Iosif, zicând: „Dă-ne noao pâine! Şi pentru ce murim înaintea ta? Că s-au sfârşit argintul nostru”.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Iosif: „Aduceţi dobitoacele voastre şi voiu da voao pâine pentru dobitoacele voastre, deaca s-au sfârşit argintul vostru”.<br/>


text:
Şi au adus dobitoacele sale la Iosif, şi le-au dat lor Iosif pâine pentru cai şi pentru oi şi pentru boi şi pentru asini, şi i-au hrănit pre ei cu pâine pentru toate dobitoacele lor, în anul acela.<br/>


text:
Şi au trecut anul acela şi au venit la el în al doilea an, şi au zis lui: „Ca să nu ne piiardem de la domnul nostru, căci s-au sfârşit argintul nostru şi ceale ce am avut şi dobitoacele, la tine, domnul, şi n-au rămas noao înaintea domnului nostru, fără numai trupul nostru şi pământul nostru.<br/>


text:
Deci, ca să nu murim înaintea ta şi pământul să se pustiiască, ia-ne pre noi şi pământul nostru pentru pâine, şi vom fi noi şi pământul nostru robi lui Faraon. Dă-ne sămânţă să sămănăm şi să trăim şi să nu murim şi să nu să pustiiască pământul”.<br/>


text:
Şi au luat Iosif tot pământul eghipteanilor lui Faraon, că au vândut eghipteanii pământul său lui Faraon, că-i cuprinsease pre ei foamea, şi au fost pământul a lui Faraon.<br/>


text:
Şi pre norod l-au supus şie să-i fie slugi, din marginile hotarului Eghiptului până în margini.<br/>


text:
Afară de pământul popilor, numai acela nu l-au luat Iosif, că Faraon în dar au dat daruri popilor, şi mânca darea carea le-au dat lor Faraon, şi pentru aceaea ei nu au vândut pământul său.<br/>


text:
Şi au zis Iosif tuturor eghipteanilor: „Iată, v-am cumpărat pre voi şi pământul vostru astăzi lui Faraon, luaţi-vă sămânţă şi sămănaţi pământul.<br/>


text:
Şi din rodurile lui veţi da a cincea parte lui Faraon, iară ceale patru părţi vor fi ale voastre de sămânţă pământului, şi de mâncare voao şi tuturor celor din căsile voastre”.<br/>


text:
Şi au zis: „Mântuitu-ne-ai pre noi, aflat-am har înaintea domnului nostru, şi vom fi slugi lui Faraon”.<br/>


text:
Şi le-au pus lor Iosif poruncă până în zioa de astăzi pre pământul Eghiptului a da a cincea lui Faraon, numai din pământul preoţilor nu să da lui Faraon.<br/>


text:
Şi au lăcuit Israil în pământul Eghiptului, pre pământul Ghesem, şi l-au moştenit pre el, şi au crescut şi s-au înmulţit foarte.<br/>


text:
Şi au mai trăit Iacov în pământul Eghiptului şeaptesprăzeace ani, şi au fost zilele lui Iacov anii vieţii lui o sută patruzeci şi şeapte de ani.<br/>


text:
Şi s-au apropiiat zilele lui Israil a muri, şi au chemat pre fiiul său, Iosif, şi i-au zis lui: „De am aflat har înaintea ta, pune mâna ta pre coapsa mea şi să faci cu mine milă şi adevăr, ca să nu mă îngropi în Eghipt.<br/>


text:
Ci voiu dormi cu părinţii miei şi mă vei râdica din Eghipt şi mă vei îngropa în mormântul lor”. Iară Iosif au zis: „Eu voiu face după cuvântul tău”.<br/>


text:
Şi au zis lui: „Jură-te mie!” Şi Iosif s-au jurat lui şi s-au închinat Israil pre vârvul toiagului său.<br/>


text:
Şi au fost după aceastea, şi s-au dat de ştire lui Iosif cum că tatăl său boleaşte, şi, luând pre cei doi fii ai săi, pre Manasi şi pre Efraim, au venit la Iacov.<br/>


text:
Şi s-au spus lui Iacov, zicând: „Iată, fiiul tău, Iosif, vine la tine”. Şi, întărindu-să Israil, au şezut pre pat.<br/>


text:
Şi au zis Iacov lui Iosif: „Dumnezeul mieu s-au arătat mie în Luza, în pământul Hanaan, şi m-au binecuvântat.<br/>


text:
Şi mi-au zis mie: «Iată, Eu te voiu creaşte şi te voiu înmulţi şi te voiu face mulţime de neamuri şi voiu da ţie pământul acesta şi seminţiei tale după tine, moşie veacinică».<br/>


text:
Acum, dară, aceşti doi fii ai tăi, carii s-au născut ţie în pământul Eghiptului mai înainte de ce am venit eu în Eghipt, ai miei sânt, Efraim şi Manasi, ca Ruvin şi ca Simeon vor fi ai miei.<br/>


text:
Iară fiii pre carii vei naşte după aceasta ai tăi vor fi, pre numele fraţilor săi să vor chema întru sorţile lor.<br/>


text:
Iară când vineam eu din Mesopotamiia Siriei, au murit Rahil, mumă-ta, în pământul Hanaan, când m-am apropiiat la ipodromul pământului Havrata, venind în Efrata, şi o am îngropat pre ea în calea ipodromului, acesta easte Vitleaem”.<br/>


text:
Şi au zis Iosif tătâne-său: „Fiii miei sânt, carii mi-au dat Dumnezeu aici”. Şi au zis Iacov: „Apropie-i la mine, ca să-i binecuvântez”.<br/>


text:
Iară ochii lui Israil să îngreoiasă la vedeare de bătrâneaţă şi nu putea să vază, şi i-au apropiiat pre ei la dânsul, şi i-au sărutat pre ei şi i-au îmbrăţişeat.<br/>


text:
Şi au zis Israil cătră Iosif: „Iată, de faţa ta nu m-am lipsit şi, iată, mi-au arătat Dumnezeu şi sămânţa ta”.<br/>


text:
Şi, luând Iosif pre amândoi feciorii săi, pre Efraim în dreapta, de-a stânga lui Israil, iară pre Manasi de-a stânga, în dreapta lui Israil, i-au apropiiat pre ei la dânsul.<br/>


text:
Şi, întinzind Israil mâna cea dreaptă, o au pus pre capul lui Efraim, şi acesta era cel mai tinăr, şi cea stângă pre capul lui Manasi, schimbându-şi mâinile.<br/>


text:
Şi i-au binecuvântat pre ei, şi au zis: „Dumnezeu, Cui bine au plăcut înaintea Lui părinţii miei, Avraam şi Isaac, Dumnezeu, Cel ce mă hrăneaşte din tinereaţele meale până în zioa aceasta,<br/>


text:
Îngerul cel ce m-au scos din toate realele bine să cuvinteaze pre pruncii aceştia şi să se chiiame întru ei numele mieu şi numele părinţilor miei, a lui Avraam şi a lui Isaac, şi să se înmulţască întru mulţime mare pre pământ”.<br/>


text:
Şi, văzind Iosif că au pus tatăl său mâna cea dreaptă pre capul lui Efraim, i-au părut lui greu şi au apucat Iosif mâna tătâne-său să o ia de pre capul lui Efraim pre capul lui Manasi.<br/>


text:
Şi au zis Iosif tătâne-său: „Nu aşea, tată, că acesta easte cel întâiu născut, pune dreapta ta pre capul lui”.<br/>


text:
Şi Iacov nu au vrut, ci au zis: Ştiu, fiiule, ştiu, şi acesta va fi întru norod, şi acesta să va înălţa, ci fratele lui cel mai tinăr mai mare decât el va fi, şi sămânţa lui va fi întru mulţime de neamuri”.<br/>


text:
Şi bine i-au cuvântat pre ei în zioa aceaea, zicând: „Întru voi bine să va cuvânta Israil, şi să va zice: «Facă-te pre tine Dumnezeu ca pre Efraim şi ca pre Manasi»”. Şi au pus pre Efraim înaintea lui Manasi.<br/>


text:
Şi au zis Israil lui Iosif: „Iată, eu moriu, şi va fi Dumnezeu cu voi, şi va întoarce pre voi în pământul părinţilor voştri.<br/>


text:
Iară eu dau ţie Sichima aleasă mai mult decât fraţilor tăi, carea cu sabiia mea şi cu arcul o am luat din mâinile amoreilor”.<br/>


text:
Şi au chemat Iacov pre feciorii săi, şi le-au zis lor: „Adunaţi-vă, să vă spuiu voao ce va întimpina pre voi în zilele ceale de apoi.<br/>


text:
Adunaţi-vă şi mă ascultaţi pre mine, fiii lui Iacov, ascultaţi pre Israil, ascultaţi pre tatăl vostru.<br/>


text:
Ruvin, cel întâiu născut al mieu, tu, tăriia mea şi începutul fiilor miei, cumplit <f>[1]</f> te-ai purtat, cumplit şi îndărăptnic, sumeţitu-te-ai ca apa, să nu fierbi <f>[2]</f>.<br/>


text:
În sfatul lor să nu vie sufletul mieu, şi pre adunarea lor să nu să razeme ficaţii miei <f>[3]</f>, că întru mâniia sa au omorât oameni, şi întru pofta sa au tăiat vinele taurului.<br/>


text:
Blăstămată mâniia lor, pentru că easte îndărătnică, şi iuţimea lor, că s-au învârtoşeat, împărţi-voiu pre ei întru Iacov şi voiu râsipi pre ei întru Israil.<br/>


text:
Iudo, pre tine te vor lăuda fraţii tăi, mâinile tale preste spatele vrăjmaşilor tăi. Închina-se-vor ţie fiii tătâne-său.<br/>


text:
Puiu de leu Iuda, din vlăstare, fiiul mieu, te-ai înălţat, culcându-te ai adormit ca un leu şi ca un puiu de leu. Cine-l va deştepta pre el?<br/>


text:
Nu va lipsi domn din Iuda şi povăţuitoriu din coapsele lui până vor veni ceale gătite Lui, şi Acela va fi aşteptarea neamurilor <f>[4]</f>.<br/>


text:
Carele va lega la viţă mânzul Său, şi la mlădiţă mânzul asinei Sale. Spăla-va în vin haina Sa, şi în sânge de struguri veşmântul Său.<br/>


text:
Şi, văzind odihna că easte bună şi pământul că easte gras, şi-au pus dedesupt umărul său a să osteni şi s-au făcut bărbat lucrătoriu de pământ.<br/>


text:
Şi să se facă Dan şearpe în cale, pândind în cărare, muşcând călcâiul calului, şi va cădea călăreţul îndărăpt.<br/>


text:
Şi au sfărâmat cu tărie arcele lor, şi au slăbit vinele braţelor mâinilor lor prin mâna putearnicului Iacov, de acolo cel ce au întărit pre Israil, de la Dumnezeul tatălui tău.<br/>


text:
Şi au ajutat ţie Dumnezeul mieu, şi te-au binecuvântat cu binecuvântarea ceriului de sus şi cu binecuvântarea pământului, care are toate pentru binecuvântarea ţiţelor şi a zgăului.<br/>


text:
Binecuvântarea tătâne-tău şi a mumă-ta mai mult s-au întărit decât binecuvântarea munţilor celor întăriţi şi decât binecuvântările lucrurilor celor veacinice, care vor fi pre capul lui Iosif şi pre creaştetul fraţilor, a cărora povăţuitoriu easte.<br/>


text:
Toţi aceştia, fiii lui Iacov, doisprăzeace, şi aceastea au grăit lor tatăl lor şi bine i-au cuvântat pre ei, pre fieştecarele după binecuvântarea sa i-au binecuvântat pre ei.<br/>


text:
Şi le-au zis lor: „Eu mă voiu pune la norodul mieu, îngropaţi-mă cu părinţii miei în peştera carea easte în ţarina lui Efron Heteul.<br/>


text:
În peştera cea îndoită, carea easte în preajma Mamvrei, în pământul Hanaan, carea peşteră o au cumpărat Avraam de la Efron Heteul moşie de îngropăciune.<br/>


text:
Acolo au îngropat pre Avraam şi pre Sarra, muiarea lui, acolo au îngropat pre Isaac şi pre Reveca, muiarea lui, acolo au îngropat pre Liia.<br/>


text:
Şi au încetat Iacov a învăţa pre feciorii săi şi, întinzindu-şi picioarele sale pre pat, au murit şi s-au pus la norodul său.<br/>


text:
Şi au poruncit Iosif slugilor sale, îngropătorilor, să îngroape pre tatăl său, şi au îngropat <f>[1]</f> îngropătorii pre Israil.<br/>


text:
Şi s-au umplut lui patruzeci de zile, că aşea să număra zilele îngropării, şi l-au plâns pre el Eghiptul şeaptezeci de zile.<br/>


text:
Iară deaca au trecut zilele plângerii, au grăit Iosif cătră domnii lui Faraon, zicând: „De am aflat har înaintea voastră, grăiţi pentru mine în urechile lui Faraon, zicând:<br/>


text:
«Tatăl mieu m-au jurat, zicând: ‚În mormântul care mi-am săpat mie în pământul Hanaan, acolo să mă îngropi’». Acum, dară, să mă suiu să îngrop pre tatăl mieu, şi mă voiu întoarce”.<br/>


text:
Şi s-au suit Iosif să îngroape pre tatăl său, şi s-au suit împreună cu dânsul toate slugile lui Faraon şi bătrânii casii lui, şi toţi bătrânii pământului Eghiptului.<br/>


text:
Şi toată casa lui Iosif şi fraţii lui şi toată casa tătâne-său şi rudeniia lui, iară oile şi boii le-au lăsat în pământul Ghesem.<br/>


text:
Şi au venit la ariia lui Atad, carea easte dincolo de Iordan, şi l-au plâns pre el plângere mare şi tare foarte, şi au făcut plângerea tătâne-său şeapte zile.<br/>


text:
Şi au văzut lăcuitorii pământului Hanaan plângerea la ariia lui Atad, şi au zis: „Plângere easte aceasta, eghipteanilor”, pentru aceaea au chemat numele locului aceluia Plângerea Eghiptului, ce easte dincolo de Iordan.<br/>


text:
Şi l-au luat pre el feciorii lui în pământul lui Hanaan, şi l-au îngropat pre el în peştera cea îndoită, carea o cumpărasă Avraam peşteră moşie pentru îngropăciune de la Efron Heteul, în preajma Mamvrei.<br/>


text:
Şi s-au întors Iosif în Eghipt, el şi fraţii lui şi toţi câţi s-au fost suit cu el să îngroape pre tatăl lui.<br/>


text:
Şi, văzind fraţii lui Iosif că au murit tatăl lor, au zis: „Ca nu cumva să ţie aminte răutatea noastră Iosif şi să ne răsplătească toate realele câte am făcut lui”.<br/>


text:
«Aşea ziceţi lui Iosif: ‚Iartă-le lor nedreptatea şi păcatul lor, că reale au arătat ei ţie’. Şi acum iartă nedreptatea slugilor Dumnezeului tătâne-tău»”. Şi au plâns Iosif când grăia ei cătră dânsul.<br/>


text:
Voi aţi sfătuit împrotiva mea reale, iară Dumnezeu au sfătuit pentru mine bine, ca să fie precum astăzi, ca să se hrănească norod mult”.<br/>


text:
Şi au zis lor: „Nu vă teameţi, eu voiu hrăni pre voi şi casele voastre”. Şi i-au mângâiat pre ei Iosif, şi le-au grăit lor la inimă.<br/>


text:
Şi au lăcuit Iosif în Eghipt, el şi fraţii lui şi toată casa tătâne-său, şi au trăit Iosif ani o sută şi zeace.<br/>


text:
Şi au văzut Iosif pre feciorii lui Efraim până la al treilea neam, şi feciorii lui Mahir, feciorul lui Manasi, s-au născut pre coapsele lui Iosif.<br/>


text:
Şi au zis Iosif fraţilor săi: „Eu moriu, şi cu cercetare va cerceta pre voi Dumnezeu şi va scoate pre voi din pământul acesta în pământul care au jurat Dumnezeu părinţilor noştri, lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov”.<br/>


text:
Şi au jurat Iosif pre fiii lui Israil, zicând: „Întru cercetarea în carea va cerceta pre voi Dumnezeu, aduceţi-vă aminte şi  luaţi oasele meale cu voi de aici!”<br/>


text:
Şi au murit Iosif fiind de o sută şi zeace de ani, şi l-au îngropat pre el în mormânt, în Eghipt.<br/>


text:
Aceastea sânt numele fiilor lui Israil, carii au întrat în Eghipt împreună cu Iacov, tatăl lor, fieşte care cu toată casa sa au întrat:<br/>


text:
Iară fiii lui Israil au crescut şi s-au înmulţit şi s-au făcut proşti şi s-au întărit foarte, foarte, şi i-au înmulţit pământul pre ei.<br/>


text:
Şi au zis neamului său: „Iată, neamul fiilor lui Israil să înmulţeaşte foarte şi să întăreaşte mai mult decât noi.<br/>


text:
Veniţi, dară, cu vicleşug să-i împilăm pre dânşii, ca nu cumva să se înmulţească, şi când să va întâmpla noao războiu, să se însoţască şi ei cu vrăjmaşii noştri şi, bătându-ne pre noi, să iasă din pământ”.<br/>


text:
Şi le-au pus lor ispravnici de lucruri, ca să-i necăjească pre ei cu lucruri, şi au zidit cetăţi tari lui Faraon, Pitonul şi Ramesul şi Onul, carea easte Iliupolis.<br/>


text:
Şi cu cât mai mult îi smerea pre ei, cu atâta mai mult să înmulţea şi să întărea foarte, foarte, şi să scârbea eghipteanii de fiii lui Israil.<br/>


text:
Şi le chinuia viiaţa lor cu lucruri greale, cu lutul şi cu cărămidăriia şi cu toate lucrurile ceale din câmpuri, cu toate lucrurile cu care ca pre robi cu silă îi asuprea pre ei.<br/>


text:
Şi au zis împăratul eghipteanilor cătră moaşele jidoveşti: dintră care uniia era numele Sepfora, şi numele ceialalte Fua.<br/>


text:
Şi le-au zis lor: „Când moşiţi la jidovoaice şi sânt la naştere, de va fi bărbat, să-l omorâţi, iară de va fi fămeaie, să o ţineţi”.<br/>


text:
Iară moaşele s-au temut de Dumnezeu şi nu au făcut precum le-au poruncit lor împăratul Eghiptului, ci lăsa vie partea cea bărbătească.<br/>


text:
Şi au chemat împăratul Eghiptului pre moaşe şi le-au zis lor: „Căci aţi făcut lucrul acesta şi aţi lăsat vie partea bărbătească?”<br/>


text:
Iară moaşele au zis lui Faraon: „Nu sânt ca muierile Eghiptului jidovoaicele, că nasc mai înainte de ce întră moaşele la dânsele”. Şi năştea.<br/>


text:
Şi au poruncit Faraon la tot norodul său, zicând: „Toată partea bărbătească ce să va naşte jidovilor în râu să o aruncaţi, şi toată partea fămeiască să o lăsaţi vie”.<br/>


text:
Iară fiindcă nu putea să-l mai ascunză, i-au luat mumă-sa un sicriiaş de papură şi l-au uns cu smoală cleioasă şi au pus pruncul într-însul şi l-au pus în marginea gârlii.<br/>


text:
Şi s-au pogorât fata lui Faraon să se. scalde la râu, şi slujnicile ei umbla pre lângă râu, şi, văzând un sicriiaş în gârlă, au trimis o slujnică de l-au luat.<br/>


text:
Şi, deşchizindu-l, au văzut pruncul plângând în sicriiaş şi, făcându-i-să milă de dânsul featei lui Faraon, au zis: „Din pruncii jidovilor easte acesta”.<br/>


text:
Şi au zis sora lui cătră fata lui Faraon: „Voia-ţi easte să chem ţie muiare daică de la jidovi şi să hrănească pruncul?”<br/>


text:
Şi au zis cătră ea fata lui Faraon: „Pă-zeaşte mie pruncul acesta şi mi-l hrăneaşte, şi eu voiu plăti ţie”. Şi au luat muiarea pruncul şi l-au hrănit.<br/>


text:
Şi, după ce au crescut pruncul, l-au adus pre dânsul la fata lui Faraon, şi au fost ei în loc de fecior şi au numit numele lui Moisi, zicând că: „Din apă l-am luat pre dânsul”.<br/>


text:
Şi au fost după multe zile, făcându-să Moisi mare, ieşit-au la fraţii săi, fiii lui Israil, şi, cunoscând necazul lor, văzut-au pre un om eghiptean bătând pre un jidov oarecarele din fraţii lui, feciorii lui Israil.<br/>


text:
Şi,căutând încoace şi încolo şi nevăzind pre nimenea, au ucis pre eghiptean şi l-au ascuns în năsip.<br/>


text:
Şi, ieşind a doua zi, au văzut doi oameni jidovi certându-să, şi au zis celui ce făcea strâmbătate: „Pentru ce baţi tu pre vecinul tău?”<br/>


text:
Iară el au zis: „Cine te-au pus domn şi judecătoriu preste noi? Au, doară, vei să mă ucizi tu, precum ai ucis ieri pre eghiptean?” Şi, temându-să Moisi, au zis: „Oare cum s-au vădit <f>[1]</f> lucrul acesta?”<br/>


text:
Şi au auzit Faraon lucrul acesta, şi căuta să uciză pre Moisi. Şi au fugit Moisi de la faţa lui Faraon şi s-au sălăşluit în pământul lui Madiam, şi, după ce au venit în pământul lui Madiam, au şezut lângă un puţ.<br/>


text:
Iară preotul din Madiam avea şeapte feate, care păştea oile tătâne-său, Iotor, şi, venind, au scos apă până ce au umplut albiile, ca să adeape oile tătâne-său, Iotor.<br/>


text:
Şi, venind păstorii, le-au gonit pre eale, iară sculându-să Moisi le-au apărat, şi, scoţind apă, au adăpat oile lor.<br/>


text:
Şi au venit eale la Raguil, tatăl său, iară el le-au zis lor: „Ce easte, că aţi venit astăzi curând?”<br/>


text:
Iară eale au zis: „Un om eghiptean ne-au apărat pre noi de păstori şi ne-au scos apă şi au adăpat oile noastre”.<br/>


text:
Iară el au zis featelor sale: „Şi unde easte acela? Pentru ce aţi lăsat pre om aşea? Chemaţi-l pre el să mănânce pâine!”<br/>


text:
Şi, luând în pântece muiarea, au născut fiiu, şi au numit Moisi numele lui Ghersam, zicând că: „Nemearnic sânt eu în pământ străin”.<br/>


text:
Şi iarăşi purcezind grea, au născut alt fiiu, şi i-au pus numele lui Eliezer, zicând că: „Dumnezeul tătâne-mieu ajutoriu easte mie şi m-au scos din mâna lui Faraon”.<br/>


text:
Şi după acealea zile multe, au murit împăratul Eghiptului şi au suspinat fiii lui Israil pentru lucruri, şi au strigat şi s-au auzit strigarea lor la Dumnezeu de la lucruri.<br/>


text:
Şi au auzit Dumnezeu suspinurile lor, şi Şi-au adus aminte de legătura Sa, carea au făcut cu Avraam şi cu Isaac şi cu Iacov. Şi au căutat Dumnezeu spre fiii lui Israil, şi s-au cunoscut lor.<br/>


text:
Şi Moisi păştea oile lui Iotor, socru-său, preotului din Madiam, şi au adus oile supt pustie, şi au întrat în muntele lui Dumnezeu, Horiv.<br/>


text:
Şi s-au arătat lui îngerul Domnului în pară de foc din rugă, şi au văzut că rugul ardea cu foc şi rugul nu să amistuia.<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Mergând mai aproape,voiu vedea această vedeare mare, că nu să a mistuiaşte rugul”.<br/>


text:
Iară deaca au văzut Domnul că să apropie să vază, l-au strigat pre el Domnul din rugă, zicând: „Moisi, Moisi”. Iară el au zis: „Ce easte, Doamne?”<br/>


text:
Şi Domnul au zis: „Nu te apropiia aici, dezleagă încălţămintele din picioarele tale, că locul în care stai tu pământ sfânt easte”.<br/>


text:
Şi au zis: Eu sânt Dumnezeul tătâne-tău, Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov”. Şi şi-au întors Moisi faţa sa pentru că să temea să caute deşchis înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Văzind am văzut necazul norodului Mieu în Eghipt, şi strigarea lor am auzit de la cei ce-i silesc pre ei la lucru, că ştiu durearea lor.<br/>


text:
Şi M-am pogorât să-i scoţ pre ei din mâna eghipteanilor şi să-i scoţ pre ei din pământul acela şi să-i bag pre ei în pământ bun şi mult, în pământ care curge lapte şi miiare, în pământul hananeilor şi al heteilor şi al amoreilor şi al ferezeilor şi al ghergheseilor şi al eveilor şi al ievuseilor.<br/>


text:
Şi acum, iată, strigarea fiilor lui Israil au venit la Mine, şi Eu am văzut necazul cu care eghipteanii necăjesc pre ei.<br/>


text:
Şi acum, vino să te trimiţ la Faraon, împăratul Eghiptului, şi să scoţi pre norodul Mieu, pre fiii lui Israil, din pământul Eghiptului”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Dumnezeu: „Cine sânt eu, ca să merg la Faraon, împăratul Eghiptului, şi ca să scoţ pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului?”<br/>


text:
Şi au grăit Dumnezeu lui Moisi, zicând: „Că Eu voiu fi cu tine, şi acesta va fi ţie semn că Eu te trimiţ ca să scoţi pre norodul Mieu din Eghipt, că vă veţi închina lui Dumnezeu în muntele acesta”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Dumnezeu: „Iată, eu mă voi duce la fiii lui Israil şi voiu grăi cătră dânşii: «Dumnezeul părinţilor noştri m-au trimis la voi». Şi de mă vor întreba: «Care easte numele Lui?», ce voiu zice cătră ei?”<br/>


text:
Şi au grăit Dumnezeu cătră Moisi, zicând: „Eu sânt Cel ce sânt”. Şi au zis: „Aşea vei zice fiilor lui Israil: «Cel ce easte m-au trimis la voi»”.<br/>


text:
Şi au zis Dumnezeu iară cătră Moisi: „Aşea vei grăi fiilor lui Israil: «Domnul Dumnezeul părinţilor noştri, Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov m-au trimis la voi, acesta easte numele Mieu veacinic şi pomenire a neamurilor neamurilor».<br/>


text:
Deci, mergând, adună bătrânimea fiilor lui Israil şi vei grăi cătră dânşii: «Domnul Dumnezeul părinţilor noştri S-au arătat mie, Dumnezeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov, zicând: ‚Cu cercetare v-am cercetat pre voi, şi câte s-au întâmplat voao în Eghipt’.<br/>


text:
Şi au zis: ‚Voiu scoate pre voi din răutatea eghipteanilor în pământul hananeilor şi a heteilor şi a amoreilor şi a ferezeilor şi a ghergheseilor şi a eveilor şi a ievuseilor, în pământul care curge lapte şi miiare’».<br/>


text:
Şi vor asculta glasul tău, şi vei întra tu şi bătrânimea lui Israil la Faraon, împăratul Eghiptului, şi vei zice cătră el: «Dumnezeul evreilor ne-au chemat pre noi, deci vom mearge cale de trei zile în pustie, ca să jărtvim Dumnezeului nostru».<br/>


text:
Iară Eu ştiu că nu va lăsa pre voi Faraon, împăratul Eghiptului, să meargeţi, fără numai cu mână tare.<br/>


text:
Şi, întinzând mâna Mea, voiu bate pre eghipteani cu toate minunile Meale, care voiu face întru ei, şi după aceasta va slobozi pre voi.<br/>


text:
Şi voiu da har norodului acestuia înaintea eghipteanilor, şi, când veţi ieşi, nu veţi ieşi deşerţi.<br/>


text:
Ci va ceare muiarea de la vecin şi de la cea împreună cu sine lăcuitoare vase de argint şi de aur şi îmbrăcăminte, şi veţi pune preste fiii voştri şi preste featele voastre şi veţi prăda pre eghipteani”.<br/>


text:
Şi au răspuns Moisi şi au zis: „Dar de nu vor creade mie şi nu vor asculta de glasul mieu, că vor zice că: «Nu s-au arătat ţie Dumnezeu», ce voiu zice cătră ei?”<br/>


text:
Şi au zis: „Aruncă-l pre el pre pământ!” Şi l-au aruncat pre el pre pământ şi s-au făcut şearpe, şi au fugit Moisi de dânsul.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întinde mâna şi-l apucă de coadă”. Şi, întinzind mâna, l-au apucat de coadă şi s-au făcut toiag în mâna lui.<br/>


text:
„Ca să crează ţie că ţi S-au arătat Dumnezeul părinţilor lor, Dumnzeul lui Avraam şi Dumnezeul lui Isaac şi Dumnezeul lui Iacov”.<br/>


text:
Şi i-au zis lui Domnul iarăşi: „Bagă mâna ta în sinul tău!” Şi au băgat mâna sa în sinul său şi au scos mâna sa din sinul său şi s-au făcut mâna lui <f>[1]</f> ca zăpada.<br/>


text:
Şi au zis iarăşi: „Bagă mâna ta în sânul tău!” Şi au băgat mâna sa în sânul său şi o au scos din sânul său, şi iarăşi s-au făcut în faţa trupului.<br/>


text:
„Şi de nu vor creade ţie şi nu vor asculta de cuvântul semnului celui dintâiu, vor creade ţie pentru cuvântul semnului celui de al doilea.<br/>


text:
Şi va fi de nu vor creade ţie pentru aceaste doao seamne, nici vor asculta de glasul tău, vei luoa din apa râului şi vei turna pre uscat, şi apa carea o vei luoa din râu va fi sânge pre uscat”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Domnul: „Rogu-mă, Doamne, nu sânt putincios <f>[2]</f> ca mai înainte de ieri, nici ca mai înainte de alaltaieri, nici ca de când ai început a grăi slugii Tale, slab la glas şi zăbavnic la limbă sânt eu”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Cine au dat gură omului? Şi cine au făcut rău la auz şi surd, văzătoriu şi orb, au nu Eu, Dumnezeu?<br/>


text:
Şi, mâniindu-să Domnul cu urgie pre Moisi, au zis: „Au nu, iată, Aaron, fratele tău, levitul? Ştiu că el, grăind, va grăi în locul tău, şi, iată, el va ieşi întru întâmpinarea ta şi, văzindu-te, să va bucura întru sine.<br/>


text:
Şi vei grăi cătră dânsul, şi vei pune cuvintele Meale în gura lui, şi Eu voiu deşchide gura ta şi gura lui şi voiu învăţa pre voi ce să faceţi.<br/>


text:
Şi el va grăi în locul tău cătră norod şi va fi gura ta, iară tu vei fi lui în ceale cătră Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au mers Moisi, şi s-au întors la Iotor, socrul său, şi au zis: „Mearge-voiu şi mă voiu întoarce la fraţii miei cei din Eghipt şi voiu vedea de trăiesc încă”. Şi au zis Iotor lui Moisi: „Pasă sănătos!” Şi, după aceale zile multe, au murit împăratul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi în Madiam: Mergi, du-te în Eghipt, că au murit toţi cei ce căuta sufletul tău”.<br/>


text:
Şi, luându-şi Moisi pre muiarea sa şi pruncii, i-au pus pre asinii săi şi s-au întors în Eghipt, şi au luat Moisi toiagul cel de la Dumnezeu în mâna sa.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Mergând tu şi întorcându-te în Eghipt, vezi, toate seamnele care le-am dat în mâna ta să le faci pre eale înaintea lui Faraon. Iară Eu voiu întări inima lui şi nu va slobozi norodul.<br/>


text:
Şi am zis ţie: ‚Slobozi norodul Mieu, ca să se închine Mie’. Iară tu ai vrut să-l slobozi pre el, vezi, dară, Eu voiu ucide pre Fiiul tău cel întâiu născut»”.<br/>


text:
Şi au fost pre cale unde au poposit, l-au întâmpinat pre dânsul îngerul Domnului şi cerca să-l omoară pre dânsul.<br/>


text:
Şi, luând Sepfora o pietricea ascuţită, au tăiat împrejur marginea trupului fiiului său şi au căzut la picioarele lui, şi au zis: „Stătut-au sângele tăierii împrejur a fiiului mieu”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Aaron: „Mergi întru întimpinarea lui Moisi în pustie”. Şi s-au dus, şi s-au întimpinat cu dânsul în muntele lui Dumnezeu şi s-au sărutat amândoi.<br/>


text:
Şi au spus Moisi lui Aaron toate cuvintele Domnului, care le-au trimis, şi toate graiurile, care i-au poruncit lui.<br/>


text:
Şi au crezut norodul şi s-au bucurat, pentru că au căutat Dumnezeu spre fiii lui Israil şi pentru că au văzut necazul lor, şi, plecându-să norodul, s-au închinat.<br/>


text:
Şi, după aceastea, au întrat Moisi şi Aaron la Faraon şi au zis lui: „Aceastea zice Domnul Dumnezeul lui Israil: «Slobozi pre norodul Mieu, ca să sărbeaze în pustie».<br/>


text:
Şi au zis Faraon: „Cine easte de a Căruia glas să ascult eu, ca să sloboz pre fiii lui Israil? Nu ştiu pre Domnul, şi pre Israil nu voiu slobozi”.<br/>


text:
Şi ei au zis lui: „Dumnezeul evreilor ne-au chemat pre noi să meargem cale de trei zile în pustie, ca să jertvim Domnului Dumnezeului nostru, ca să nu ne întimpine pre noi moarte au ucidere”.<br/>


text:
Şi le-au zis lor împăratul Eghiptului: „Pentru ce Moisi şi Aaron îndărăptniceaşte pre norod de la lucru? Meargeţi fieştecarele dintră voi la lucrul său”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon: „Iată, acum să va prea înmulţi norodul acesta pre pământ, deci să nu-i lăsăm să odihnească de la lucruri”.<br/>


text:
„Mai mult să nu daţi paie norodului pentru facerea cărămizilor, ca ieri şi ca alaltaieri, ci să meargă ei să-şi adune lor paie.<br/>


text:
Şi să facă cărămizi câte au făcut, şi în toate zilele să-i siliţi, şi să nu împuţinaţi nimica din lucrurile lor, că şed fără de lucru, pentru aceaea strigă, zicând: «Să meargem şi să jertvim!»<br/>


text:
Să se îngreoiaze lucrurile oamenilor acestora şi să grijească de acestea: iară să nu grijească de cuvinte deşearte”.<br/>


text:
Şi îi silea pre ei cei mai mari preste lucruri şi logofeţii, şi grăia cătră norod zicând: „Aceastea zice Faraon: «Mai mult nu vom da voao paie».<br/>


text:
Voi singuri meargeţi de vă adunaţi voao paie de unde veţi afla, că nimica nu să va împuţina din lucrul vostru”.<br/>


text:
Iară cei mai mari preste lucruri silea pre ei, zicând: „Săvârşiţi lucrurile voastre, care vi să cuvin preste zi, ca şi când vi să da paie”.<br/>


text:
Şi ispravnicii lui Faraon, cei ce era puşi mai mari, au bătut pre logofeţii neamului fiilor lui Israil, zicând: „Căci n-aţi săvârşit lucrul cărămizilor voastre, şi astăzi, ca şi ieri şi alaltaieri”.<br/>


text:
Şi, întrând logofeţii fiilor lui Israil, au strigat cătră Faraon, zicând: „Pentru ce faci aşea robilor tăi?<br/>


text:
Paie nu să dau robilor tăi, şi zic noao să facem cărămizi? Şi, iată, pre slujile tale le bat, au, doară, nedreptate vei face norodului tău?”<br/>


text:
Şi le-au zis lor: „Făr’de lucru şedeţi, leaneşi sânteţi, pentru aceaea ziceţi: «Să meargem să jertvim Dumnezeului nostru».<br/>


text:
Şi s-au văzut pre sine logofeţii fiilor lui Israil în reale, zicându-li-să: „Nu să va împuţina din cărămizi ce easte rânduit pre zi”.<br/>


text:
Şi s-au întimpinat ei cu Moisi şi cu Aaron, carii venea înaintea lor, când ieşea ei de la Faraon.<br/>


text:
Şi au zis lor: „Vază-vă pre voi Dumnezeu şi să vă judece, că aţi făcut urât mirosul nostru înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui, ca să daţi sabie în mâna lui să ne omoară”.<br/>


text:
Şi s-au întors Moisi cătră Domnul şi au zis: „Rogu-mă, Doamne, căci ai năcăjit pre norodul acesta? Şi pentru ce m-ai trimis pre mine?<br/>


text:
Că de când am mers eu la Faraon să grăiesc cu numele Tău, au năcăjit pre norodul acesta şi nu ai izbăvit pre norodul Tău”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Acum vei vedea ceale ce voi face lui Faraon, că cu mână tare va slobozi pre ei, şi cu braţ înalt va scoate pre ei din pământul lui”.<br/>


text:
Şi m-am arătat lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov, Dumnezeul lor fiind Eu, şi numele Mieu, Domnul <f>[1]</f>, nu l-am arătat lor.<br/>


text:
Şi am pus legătura Mea cu ei, ca să le dau lor pământul hananeilor, pământul pre care s-au sălăşluit, întru care au şi lăcuit pre dânsul.<br/>


text:
Şi Eu am auzit suspinul fiilor lui Israil, cu care eghipteanii ca pre robi asupresc pre ei, şi Mi-am adus aminte de făgăduinţa voastră.<br/>


text:
Mergi şi grăiaşte fiilor lui Israil, zicând: «Eu, Domnul, şi voiu scoate pre voi din stăpâniia eghipteanilor, şi voiu scoate pre voi din robiia lor, şi voiu izbăvi pre voi cu braţ înalt şi cu judecată mare.<br/>


text:
Şi voiu lua pre voi norod Mie, şi voiu fi voao Dumnezeu, şi veţi cunoaşte că Eu sânt Domnul Dumnezeul vostru, Cel ce v-au scos pre voi din stăpânirea eghipteanilor.<br/>


text:
Şi voiu băga pre voi în pământul spre care am întins mâna Mea să-l dau lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov, şi-l voiu da pre el voao moştenire, Eu, Domnul»”.<br/>


text:
Şi au grăit Moisi aşea fiilor lui Israil, şi ei nu au ascultat pre Moisi pentru împuţinarea sufletului şi pentru lucrurile ceale greale <f>[2]</f>.<br/>


text:
„Întră şi grăiaşte lui Faraon, împăratul Eghiptului, ca să sloboază pre fiii lui Israil din pământul său!”<br/>


text:
Şi au grăit Moisi înaintea Domnului, zicând: „Iată, fiii lui Israil nu m-au ascultat pre mine, şi cum mă va asculta Faraon? Şi eu gângav sânt”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, şi le-au poruncit lor să între la Faraon, împăratul Eghiptului, ca să scoaţă pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi aceştia sânt începătorii caselor neamurilor, fiii lui Ruvin, celui întâiu născut a lui Israil: Enoh şi Falus, Asron şi Harmi. Aceasta easte familiia lui Ruvin.<br/>


text:
Şi fiii lui Simeon: Iemuil şi Iamin şi Aod şi Iahin şi Saar şi Saul, cel din Finisa. Aceastea sânt familiile fiilor lui Simeon.<br/>


text:
Şi aceastea sânt numele fiilor lui Levi, după familiile lor: Gherson, Caat şi Mera-ri, şi anii vieţii lui Levi o sută treizeci şi şeapte.<br/>


text:
Şi fiii lui Caat: Amvram şi Isaar, Hevron şi Oziil, şi anii vieţii lui Caat o sută şi treizeci de ani.<br/>


text:
Şi fiii lui Merari: Mooli şi Omusi. Aceastea sânt casele familiilor lui Levi după rudeniile lor.<br/>


text:
Şi au luat Amvram pre Iohaved, fata fratelui tătâne-său, şie muiare, şi au născut pre Aaron şi pre Moisi şi pre Mariam, sora lor, şi anii vieţii lui Amvram o sută treizeci şi şeapte de ani.<br/>


text:
Iară Aaron au luat şie muiare pre Elisavet, fata lui Aminadav, sora lui Naason, şi i-au născut lui pre Nadav şi pre Aviud şi pre Eleazar şi pre Itamar.<br/>


text:
Şi Eleazar, feciorul lui Aaron, au luat şie muiare din featele lui Futiil şi i-au născut lui pre Finees. Aceastea sânt începăturile familiei leviţilor, după naşterile lor.<br/>


text:
Acesta easte Aaron şi Moisi, cărora le-au zis Dumnezeu să scoaţă pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului cu toate averile lor.<br/>


text:
Aceştia sânt cei ce grăia cătră Faraon, împăratul Eghiptului, şi au scos pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului însuşi Aaron şi Moisi.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi, zicând: „Eu, Domnul, grăiaşte cătră Faraon, împăratul Eghiptului, câte zic Eu cătră tine!”<br/>


text:
Şi au zis Moisi înaintea Domnului: „Iată, eu sânt slab la graiu, şi cum mă va auzi pre mine Faraon?”<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi, zicând: „Iată, Eu te-am pus pre tine Dumnezeu lui Faraon, şi Aaron, fratele tău, va fi ţie proroc.<br/>


text:
Şi tu vei grăi lui toate câte poruncesc ţie, iară Aaron, fratele tău, va grăi cătră Faraon, ca să sloboază pre fiii lui Israil din pământul său.<br/>


text:
Iară Eu voiu învârtoşea inima lui Faraon şi voiu înmulţi seamnele Meale şi minunile Meale în pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi nu va asculta pre voi Faraon, şi voiu pune mâna Mea pre Eghipt şi voiu scoate cu putearea Mea norodul Mieu, pre fiii lui Israil, din pământul Eghiptului cu izbândă mare.<br/>


text:
Şi vor cunoaşte toţi eghipteanii că Eu sânt Domnul, când voiu întinde mâna Mea preste Eghipt şi voiu scoate pre fiii lui Israil din mijlocul lor”.<br/>


text:
Şi Moisi era de optzeci de ani, iară Aaron, fratele lui, de optzeci şi trei de ani, când au grăit cătră Faraon.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron, zicând: „Şi de va zice cătră voi Faraon, zicând:<br/>


text:
«Daţi-ne noao semn sau minune», tu vei zice lui Aaron, fratelui tău: «Ia toiagul şi-l aruncă pre pământ înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui, şi să va face bălaur»”.<br/>


text:
Şi au întrat Moisi şi Aaron înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui, şi au făcut aşea precum le-au poruncit lor Domnul, şi au aruncat Aaron toiagul înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui, şi s-au făcut bălaur.<br/>


text:
Şi au chemat Faraon pre înţelepţii Eghiptului şi pre vrăjitori, şi au făcut şi vrăjitorii eghipteanilor cu fermecăturile sale aseamenea.<br/>


text:
Şi au aruncat fieştecarele toiagul său, şi s-au făcut bălaur, şi toiagul lui Aaron au înghiţit pre toiagele lor.<br/>


text:
Şi s-au învârtoşeat inima lui Faraon, şi nu i-au ascultat pre ei, după cum le-au grăit lor Domnul.<br/>


text:
Mergi la Faraon dimineaţă, iată, el iasă la apă, şi vei ieşi înaintea lui pre ţermurile râului, şi toiagul care s-au făcut şearpe să-l iai în mâna ta.<br/>


text:
Şi să zici cătră el: «Domnul Dumnezeul evreilor m-au trimis la tine, zicând: ‚Slobozi pre norodul Mieu, ca să slujească Mie în pustie’, şi, iată, nu ai ascultat până acum.<br/>


text:
Şi acum aceastea zice Domnul: ‚Întru aceasta vei cunoaşte că Eu sânt Domnul, iată, Eu bat cu toiagul cel din mâna Mea preste apa cea din râu, şi să va preface în sânge.<br/>


text:
Şi peştii cei din râu vor muri, şi să va împuţi râul, şi nu vor putea eghipteanii bea apă din râu’»”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Zi lui Aaron, fratelui tău: «Ia toiagul în mâna ta şi întinde mâna ta preste apele Eghiptului şi preste râurile lor şi preste lacurile lor şi preste bălţile lor şi preste toată apa lor cea adunată, şi să fie sânge, şi s-au făcut sânge în tot pământul Eghiptului, şi în leamne şi în pietri»”.<br/>


text:
Şi au făcut aşea Moisi şi Aaron după cum le-au poruncit lor Domnul, şi, râdicând Aaron toiagul său, au lovit apa cea din râu înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui, şi toată apa cea din râu s-au mutat în sânge.<br/>


text:
Şi peştii din râu au murit, şi s-au împuţit râul şi nu putea eghipteanii să bea apă din râu, şi era sângele în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au făcut aseamenea şi vrăjitorii eghipteanilor cu fermecăturile lor, şi s-au învârtoşeat inima lui Faraon, şi nu i-au ascultat pre ei, după cum au zis Domnul.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întră la Faraon şi să grăieşti cătră el: «Aceastea zice Domnul: ‚Slobozi pre norodul Mieu, ca să slujească Mie.<br/>


text:
Şi va vărsa râul broaşte, şi, suindu-să broaştele, vor întra în casele tale şi în cămările aşternuturilor tale şi pre paturile tale şi în casele slugilor tale şi întru ale norodului tău, şi în aluaturile tale şi în cuptoarele tale.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Zi lui Aaron, fratelui tău: «Întinde cu mâna toiagul tău spre râuri şi spre lacuri şi spre bălţi şi scoate broaşte pre pământul Eghiptului»”.<br/>


text:
Şi au întins Aaron mâna spre apele Eghiptului şi au scos broaşte, şi s-au suit broasca şi au acoperit tot pământul Eghip-tului.<br/>


text:
Şi au făcut aşea şi vrăjitorii eghipteanilor cu fermecăturile sale şi au scos broaşte pre pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au chemat Faraon pre Moisi şi pre Aaron şi au zis: „Rugaţi-vă pentru mine cătră Domnul, şi să ia broaştele de la mine şi de la norodul mieu, şi-i voiu slobozi pre ei şi vor jertvi Domnului”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Faraon: „Rânduiaşte mie când să mă rog pentru tine şi pentru slugile tale şi pentru norodul tău, ca să piarză broaştele de la tine şi de la norodul tău şi din casele voastre, şi numai în râu să rămâie”.<br/>


text:
Iară el au zis: „Mâne”. Deci, au zis: „După cum ai zis ca să vezi, că nu easte altul afară de Domnul.<br/>


text:
Şi să vor râdica broaştele de la tine, şi din casele voastre şi din curţi şi de la slugile tale şi de la norodul tău, şi numai în râu vor rămânea”.<br/>


text:
Şi au ieşit Moisi şi Aaron de la Faraon, şi au strigat Moisi cătră Domnul, ca să piia-ră broaştele, după cum făgăduisă lui Faraon.<br/>


text:
Şi au făcut Domnul după cum au zis Moisi, şi au murit broaştele din case şi din curţi şi din ţarine.<br/>


text:
Şi, văzind Faraon că s-au făcut răsuflare, s-au îngreoiat inima lui şi nu i-au ascultat pre ei, după cum au grăit Domnul.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Zi lui Aaron: «Întinde cu mâna toiagul tău şi loveaşte ţărâna pământului, şi vor fi muşiţe întru oameni şi întru dobitoace <f>[1]</f> şi în tot pământul Eghiptului»”.<br/>


text:
Şi au întins Aaron cu mâna toiagul şi au lovit ţărâna pământului, şi s-au făcut muşiţe în oameni şi în dobitoace şi în toată ţărâna pământului s-au făcut muşiţe, în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au vrut să facă şi vrăjitorii cu farmecile sale, ca să scoaţă muşiţe, şi nu au putut, şi s-au făcut muşiţe în oameni şi în dobitoace.<br/>


text:
Şi au zis vrăjitorii lui Faraon: „Deagetul lui Dumnezeu easte acesta”. Şi s-au învârtoşeat inima lui Faraon, şi nu i-au ascultat pre ei, după cum au grăit Domnul.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Mânecă dimineaţă şi stăi înaintea lui Faraon, şi, iată, el va ieşi la apă, şi vei zice cătră el: «Aceastea zice Domnul: ‚Slobozi pre norodul Mieu, ca să-Mi slujească în pustie.<br/>


text:
Iară de nu vei vrea să slobozi pre norodul Mieu, iată, Eu voiu trimite preste tine şi preste slugile tale şi preste norodul tău şi preste căsile voastre muscă cânească şi să vor umplea căsile eghipteanilor de muscă cânească şi pământul pre care sânt ei.<br/>


text:
Şi voiu mări în zioa aceaea pământul Ghesem, pre care norodul Mieu va sta, preste care nu va fi muscă cânească, ca să vezi că Eu sânt Domnul Dumnezeu a tot pământul.<br/>


text:
Şi voiu osibi întră norodul Mieu şi întră norodul tău, şi mâne va fi sămnul acesta pre pământ’»”.<br/>


text:
Şi au făcut Domnul aşea, şi au venit muscă cânească mulţime în casele lui Faraon şi în casele slugilor lui şi în tot pământul Eghiptului, şi s-au stricat pământul de musca cea cânească.<br/>


text:
Şi au chemat Faraon pre Moisi şi pre Aaron şi le-au zis: „Meargeţi şi jertviţi Domnului Dumnezeului vostru în pământul acesta”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Nu easte cu putinţă a să face aşea, că ceale ce sânt urâciune eghipteanilor vom să jertvim Domnului Dumnezeului nostru, şi de vom jertvi ceale ce sânt urâciune eghipteanilor înaintea lor, cu pietri ne vor ucide.<br/>


text:
Cale de trei zile vom mearge în pustie şi vom jertvi Dumnezeului nostru, precum au zis Domnul noao”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon: „Eu voiu slobozi pre voi şi veţi jertvi Dumnezeului vostru în pustie, iară să nu vă întindeţi a mearge departe, rugaţi-vă, dară, pentru mine cătră Domnul”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Vezi, eu voiu ieşi de la tine şi mă voiu ruga cătră Dumnezeu, şi să va duce musca cea cânească de la tine şi de la slugile tale, şi de la norodul tău, mâne, să nu adaogi încă, o, Faraoane, a înşela, ca să nu slobozi norodul să jertvească Domnului”.<br/>


text:
Şi au făcut Domnul după cum au zis Moisi, şi au râdicat musca cea cânească de la Faraon şi de la slugile lui şi de la norodul lui, şi nu au rămas nici una.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întră la Faraon şi vei zice lui: «Aceastea zice Domnul Dumnezeul evreilor: ‚Slobozi norodul Mieu, ca s-Mi slujească.<br/>


text:
Iată, mâna Domnului va fi preste dobitoacele tale ceale din câmpuri, şi preste cai şi preste asini şi preste cămile şi preste boi şi preste oi, moarte mare foarte.<br/>


text:
Şi osibită minune voiu face Eu în vreamea aceaea întră dobitoacele eghipteanilor şi întră dobitoacele fiilor lui Israil, şi nu vor muri din toate dobitoacele fiilor lui Israil, ce s-au zis’».<br/>


text:
Şi au făcut Domnul cuvântul acesta a doao zi, şi au murit toate dobitoacele eghipteanilor. Iară din dobitoacele fiilor lui Israil nu au murit nici unul.<br/>


text:
Şi, văzind Faraon că din toate dobitoacele fiilor lui Israil nu au murit nici unul, s-au îngreoiat inima lui Faraon şi nu au slobozit norodul.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi Aaron, zicând: „Luaţi voi pline mânile de spuze din cuptoriu, şi să preasăre Moisi spre ceriu înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui.<br/>


text:
Şi să se facă pulbere preste tot pământul Eghiptului, şi vor fi pre oameni şi pre dobitoace rane, beşici fierbinţi, şi pre oameni şi pre dobitoace în tot pământul Eghiptului”.<br/>


text:
Şi au luat spuză din cuptoriu înaintea lui Faraon şi o au presărat Moisi spre ceriu, şi s-au făcut rane, beşici fierbinţi pre oameni şi pre dobitoace.<br/>


text:
Şi nu au putut fermecătorii să stea înaintea lui Mosi pentru rane, că s-au făcut rane în fermecători şi în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au învârtoşeat Domnul inima lui Faraon, şi nu i-au ascultat pre ei după cum au rânduit domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Mânecă dimineaţă şi stăi înaintea lui Faraon, şi vei zice cătră el: «Aceastea zice Domnul Dumnezeul evreilor: ‚Slobozi pre norodul Mieu, ca să-mi slujească Mie.<br/>


text:
Pentru că în vreamea aceasta Eu voiu trimite toate bătăile Meale în inima ta şi într-a slugilor tale şi într-a norodului tău, ca să vezi că nu easte ca mine altul în tot pământul.<br/>


text:
Că acum voiu slobozi mâna Mea şi te voiu bate pre tine şi pre norodul tău cu moarte, şi te vei zdrobi de pre pământ.<br/>


text:
Şi pentru aceaea ai fost păzit până acum, ca să arăt întru tine putearea Mea, şi ca să se vestească numele Mieu în tot pământul.<br/>


text:
Iată, Eu voiu ploa în ceasul acesta mâne piiatră multă foarte, ca carea nu au fost în Eghipt, din zioa carea s-au făcut până în zioa aceasta.<br/>


text:
Acum, dară, grăbeaşte să-ţi aduni dobitoacele tale şi câte ai tu în câmp, pentru că toţi oamenii şi dobitoacele câte să vor afla în câmp şi nu vor întra în casă şi va cădea preste eale piiatra vor muri’»”.<br/>


text:
Cel ce să temea de cuvântul Domnului din slugile lui Faraon şi-au adunat dobitoacele sale în case.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întinde mâna ta spre ceriu şi va fi piiatră preste tot pământul Eghiptului şi preste oameni şi preste dobitoace şi preste toată iarba cea de pre pământ”.<br/>


text:
Şi au întins Moisi mâna spre ceriu, şi Domnul au dat trăznete şi piiatră, şi curgea foc pre pământ, şi au ploat Domnul piiatră şi cătră preste tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au fost piiatră, şi în piiatră ardea foc cu flacără, şi piiatra era multă foarte, ca carea nu au mai fost în Eghipt din zioa din care s-au făcut în el neam.<br/>


text:
Şi au bătut piiatra în tot pământul Eghiptului de la om până la dobitoace, şi toată iarba din câmp o au bătut piiatra, şi toate leamnele din câmpuri le-au zdrobit piiatra.<br/>


text:
Şi, trimiţând Faraon, au chemat pre Moisi şi pre Aaron, şi le-au zis lor: „Păcătuit-am acum, Domnul easte drept, iară eu şi norodul mieu necredincios <f>[1]</f>.<br/>


text:
Rugaţi-vă, dară, pentru mine cătră Domnul, şi să înceteaze a să mai face tunetele lui Dumnezeu şi piiatra şi focul, şi voiu slobozi pre voi şi mai mult nu veţi rămânea”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi lui: „Deaca voiu ieşi din cetate, voiu întinde mâinile meale cătră Domnul, şi tunetele vor înceta, şi piiatra şi apa mai mult nu va fi, ca să cunoaşteţi că al Domnului easte pământul.<br/>


text:
Şi au ieşit Moisi de la Faraon afară din cetate şi au întins mâinile cătră Domnul, şi au încetat tunetele şi piiatra şi ploaia nu au mai picat pre pământ.<br/>


text:
Iară, văzind Faraon că au încetat ploaia şi piiatra şi tunetele, au adaos încă a păcătui, şi şi-au îngreoiat inima sa şi a slugilor sale.<br/>


text:
Şi s-au învârtoşeat inima lui şi a slugilor lui, şi nu au slobozit pre fiii lui Israil, după cum au grăit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi, zicând: „Întră la Faraon, că Eu am învârtoşeat inima lui şi a sşugilor lui, ca pre rând să vie seamnele aceastea preste ei.<br/>


text:
Ca să spuneţi în urechile fiilor voştri şi întru ale feciorilor fiilor voştri cu câte am năcăjit pre eghipteani şi seamnele Meale care le-am făcut întru ei, şi să cunoaşteţi că Eu sânt Domnul.<br/>


text:
Şi au întrat Moisi şi Aaron înaintea lui Faraon şi au zis lui: „Aceastea zice Domnul Dumnezeul evreilor: «Până când nu vreai să te ruşinezi de Mine? Slobozi norodul Mieu, ca să slujească Mie.<br/>


text:
Iară de nu vei vrea tu să slobozi pre norodul Mieu, iată, Eu voiu aduce în ceasul acesta mâne lăcustă multă preste toate hotarăle tale.<br/>


text:
Şi va acoperi faţa pământului şi nu vei putea să vezi pământul, şi va mânca toată iarba pământului, carea au rămas, carea au lăsat voao piiatra, şi va mânca tot lemnul ce creaşte voao pre pământ.<br/>


text:
Şi să vor umplea casele tale şi casele slugilor tale şi toate casele în tot pământul Eghipetului, câte nici odinioară nu au văzut părinţii tăi, nici strămoşii lor din zioa în carea s-au făcut pre pământ, până în zioa aceasta»”. Şi, întorcându-să Moisi, au ieşit de la Faraon.<br/>


text:
Şi au zis slugile lui Faraon cătră dânsul: „Până când va fi noao această împedecare? Slobozi oamenii, ca să slujească Dumnezeului său, au vrei să ştii că au perit Eghiptul?”<br/>


text:
Şi au întors pre Moisi şi pre Aaron la Faraon şi au zis lor Faraon: „Meargeţi şi slujiţi Domnului Dumnezeului vostru, iară carii sânt cei ce vor mearge?”<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Cu tinerii şi cu bătrânii vom mearge, cu feciorii şi cu featele şi cu oile şi cu boii noştri, pentru că easte sărbătoare Domnului Dumnezeului nostru”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon cătră ei: „Fie aşea, Domnul cu voi, cum voiu slobozi pre voi, au, doară, şi averile voastre? Vedeţi că vicleşug easte întru voi.<br/>


text:
Nu aşea, ci să meargă bărbaţii şi să slujiţi lui Dumnezeu, că aceasta căutaţi voi”. Şi i-au scos pre ei de la faţa lui Faraon.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întinde mâna ta preste pământul Eghiptului şi să va sui lăcustă pre pământ şi va mânca toată iarba pământului şi tot rodul leamnelor care l-au lăsat piiatra”.<br/>


text:
Şi au râdicat Moisi toiagul spre ceriu, şi Domnul au adus vânt austru pre pământ toată zioa aceaea şi toată noaptea, dimineaţă s-au făcut, şi vântul austru au adus lăcustă.<br/>


text:
Şi o au dus pre ea preste tot pământul Eghiptului, şi s-au aşezat preste toate hotarăle Eghiptului multă foarte, mai înainte de dânsa nu au fost lăcustă ca aceasta, şi după aceasta nu va fi aşea.<br/>


text:
Şi au acoperit faţa pământului, şi s-au stricat pământul, şi au mâncat toată iarba pământului şi tot rodul leamnelor care au rămas de piiatră. Nu au rămas vearde nimica în leamne şi în toată iarba câmpului, în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au grăbit Faraon a chema pre Moisi şi pre Aaron, zicând: „Păcătuit-am înaintea Domnului Dumnezeului vostru şi împrotiva voastră.<br/>


text:
Priimiţi, dară, păcatul mieu încă a-cum, şi vă rugaţi cătră Domnul Dumnezeul vostru ca să ia de pre mine moartea aceasta”.<br/>


text:
Şi au adus Domnul vânt tare de la mare, şi au râdicat lăcustele şi le-au aruncat în Marea Roşie, şi n-au rămas nici o lăcustă în tot pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întinde mâna ta spre ceriu şi să se facă întunearec pre pământul Eghiptului, întunearec care să se poată pipăi”.<br/>


text:
Şi au întins Moisi mâna spre ceriu şi s-au făcut întunearec, negură, ceaţă preste tot pământul Eghiptului trei zile.<br/>


text:
Şi nimenea n-au văzut pre fratele său trei zile, şi nimenea nu s-au sculat din patul său trei zile. Iară la toţi fiii lui Israil era lumină în tot locul unde lăcuia ei.<br/>


text:
Şi au chemat Faraon pre Moisi şi pre Aaron şi le-au zis lor: „Meargeţi şi jertviţi Domnului Dumnezeului vostru numai oile, şi boii veţi lăsa, iară averile voastre meargă cu voi”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Ba, ci încă să ne dai noao arderi de tot şi jertve, care vom face Domnului Dumnezeului nostru.<br/>


text:
Şi dobitoacele noastre vor mearge cu noi, şi nu vom lăsa unghie, pentru că dintr-însele vom să jertvim Domnului Dumnezeului nostru, că noi nu ştim ce vom jertvi Domnului Dumnezeului nostru, până vom mearge acolo”.<br/>


text:
Şi au zis Faraon cătră Moisi: „Du-te de la mine şi-ţi ia aminte să nu mai adaogi a vedea faţa mea, că, în ce zi te vei arăta mie, vei muri”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Încă o rană voiu aduce eu preste Faraon şi preste Eghipt. Şi după aceaea va slobozi pre voi de aici, şi, când va slobozi pre voi, vă va sili să ieşiţi.<br/>


text:
Grăiaşte, dară, pre ascuns în urechile norodului, şi să ceară fieştecarele de la vecinul şi fămeaia de la vecină-sa vase de argint şi de aur şi haine”.<br/>


text:
Şi au dat Domnul har norodului Său înaintea eghipteanilor, şi i-au împrumutat pre ei, şi omul Moisi mare s-au făcut foarte înaintea eghipteanilor şi înaintea lui Faraon şi înaintea slugilor lui şi înaintea a tot norodului.<br/>


text:
Şi va muri tot cel întâiu născut în pământul Eghiptului, de la cel întâiu născut a lui Faraon, carele şeade pre scaonul cel împărătesc, până la cel întâiu născut al slujnicii ceii de la moară, şi până la cel întâiu născut a tot dobitocul.<br/>


text:
Şi va fi strigare mare în tot pământul Eghiptului, ca carea nu au mai fost şi ca carea nu va mai fi.<br/>


text:
Iară la toţi fiii lui Israil nu va schilălăi câne cu limba sa, de la om până la dobitoc, ca să vezi că cu minune Să va mări Domnul întră eghipteani şi întră Israil».<br/>


text:
Şi vor striga toate slugile tale cătră mine, şi să vor închina mie, zicând: «Ieşi tu şi tot norodul tău, pre carele tu-l povăţuieşti». Şi după aceastea voiu ieşi”. Şi au ieşit Moisi de la Faraon cu mânie.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Nu va asculta pre voi Faraon, ca înmulţind să înmulţesc seamnele Meale şi minunile Meale în pământul Eghiptului”.<br/>


text:
Iară Moisi şi Aaron au făcut toate seamnele şi minunile aceastea în pământul Eghiptului înaintea lui Faraon, iară Domnul au învârtoşeat inima lui Faraon şi nu au vrut să sloboa-ză pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului.<br/>


text:
Grăiaşte cătră toată adunarea fiilor lui Israil, zicând: «În zioa a zeacea a aceştii luni, să ia fieştecine un miel după casele familiilor, fieştecine câte un miel de casă.<br/>


text:
Iară de vor fi mai puţini în casă, cât să nu fie de ajuns la un miel, să ia împreună cu sine pre vecinul său cel de aproape după numărul sufletelor, fieştecine să numere şie câţi îi vor fi de ajuns la miel.<br/>


text:
Iară mielul să fie desăvârşit, parte bărbătească, fără de prihană, de un an să fie voao, din miei şi din iezi să luaţi.<br/>


text:
Şi să-l ţineţi până la zioa a patrasprăzeace a lunii aceştiia, şi să-l junghie toată mulţimea adunării fiilor lui Israil, cătră seară.<br/>


text:
Şi să ia din sânge şi să ungă amândoi stâlpii uşii deasupra şi pragurile în casele în care-l vor mânca pre el.<br/>


text:
Să nu-l mâncaţi crud, nici fiert în apă, ci fript la foc, capul cu picioarele şi cu măruntăile.<br/>


text:
Să nu lăsaţi nimica dintr-însul pe a doao zi, şi os din el să nu zdrobiţi, ceale ce vor rămânea din el până a doao zi cu foc să le ardeţi.<br/>


text:
Şi aşea să-l mâncaţi pre el: mijloacele voastre fiind încinse, şi încălţămintele voastre în picioarele voastre, şi toiagele voastre în mâinile voastre, şi să-l mâncaţi cu grabă, că sânt paştile <f>[1]</f> Domnului.<br/>


text:
Şi voiu treace prin pământul Eghiptului în noaptea aceasta, şi voiu omorî pre tot cel întâiu născut în pământul Eghiptului, de la om până la dobitoc, şi asupra tuturor dumnezeilor eghipteanilor voiu face izbândă Eu, Domnul.<br/>


text:
Şi va fi sângele semn voao pre casele în care veţi fi voi, şi voiu vedea sângele şi voiu acoperi pre voi, şi nu va fi întru voi rană, ca să nu periţi, când voiu bate <f>[2]</f> în pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi va fi voao zioa aceasta aducere-aminte şi o veţi ţinea sărbătoare Domnului, întru toate neamurile voastre, leage veacinică o veţi ţinea sărbătoare.<br/>


text:
Şeapte zile azime veţi mânca, şi din zioa dintâiu veţi scoate ce easte dospit din casele voastre, tot cel ce din zioa dintâiu până în zioa a şeaptea va mânca dospit să va piiarde sufletul acela din Israil.<br/>


text:
Şi zioa dintâiu să va chema sfântă, şi zioa a şeaptea numită sfântă va fi voao, tot lucrul de slujbă să nu faceţi într-însele, fără numai ce va trăbui de mâncat fieştecărui suflet, aceasta numai veţi face.<br/>


text:
Şi veţi păzi porunca aceasta, că în zioa aceasta voiu scoate putearea <f>[3]</f> voastră din pământul Eghiptului, şi veţi ţinea zioa aceasta întru neamurile voastre leage veacinică.<br/>


text:
Începând în a patrasprăzeacea zi a lunii dintâiu, de seara, veţi mânca azime, până la zioa a doaozeci şi una a lunii, până seara.<br/>


text:
Şeapte zile dospit să nu să afle în casele voastre, tot cine va mânca dospit sufletul acela să va piiarde dintru adunarea fiilor lui Israil, fie acela ori dintră venitici, ori dintră moşteanii pământului.<br/>


text:
Şi au chemat Moisi pre toată bătrânimea lui Israil şi au zis cătră dânşii: „Meargeţi şi vă luaţi voao miel, după familiile voastre, şi junghiiaţi paşti.<br/>


text:
Şi luaţi mănunchiu de isop şi, întin-gând în sângele cel de lângă uşe, ungeţi pragul şi amândoi stâlpii uşii din sângele care easte lângă uşe, şi voi nici unul să nu ieşiţi din uşea casii voastre până dimineaţă.<br/>


text:
Şi va treace Domnul să bată pre eghipteani, şi va vedea sângele pre prag şi pre amândoi stâlpii uşii, şi va treace Domnul uşea şi nu va lăsa pre cel ce ucide să între în căsile voastre să uciză.<br/>


text:
Iară după ce veţi întra în pământul care va da voao Domnul, precum au zis, păziţi slujba aceasta.<br/>


text:
Veţi zice lor: «Jertvă sânt paştile aceastea Domnului, cum au acoperit casele fiilor lui Israil în pământul Eghiptului când au bătut pre eghipteani; iară casele noastre le-au mântuit»”. Şi plecându-să norodul, s-au închinat.<br/>


text:
Şi, ducându-să, au făcut fiii lui Israil după cum au poruncit Domnul lui Moisi şi lui Aaron, aşea au făcut.<br/>


text:
Şi au fost la miezul nopţii, au bătut Domnul pre tot întâiul născut în pământul Eghiptului, de la cel întâiu născut a lui Faraon, carele şeade pre scaonul împărăţiei, până la cel întâiu născut al roabei ceii din temniţă, şi până la tot cel întâiu născut al dobitoacelor.<br/>


text:
Şi s-au sculat Faraon noaptea, şi slugile lui şi toţi eghipteanii, şi s-au făcut strigare mare în tot pământul Eghiptului, că nu era casă în carea să nu fie mort.<br/>


text:
Şi au chemat Faraon pre Moisi şi pre Aaron noaptea şi au zis lor: „Sculaţi-vă şi ieşiţi din norodul mieu, voi şi fiii lui Israil meargeţi şi slujiţi Domnului Dumnezeului vostru după cum ziceţi.<br/>


text:
Şi silea eghipteanii pre norod cu grabă să-i scoaţă pre ei din pământ, că zicea că: „Toţi vom muri”.<br/>


text:
Iară fiii lui Israil au făcut după cum au poruncit lor Moisi, şi au cerut de la eghipteani vase de argint şi de aur şi haine.<br/>


text:
Şi au dat Domnul har norodului Său înaintea eghipteanilor, şi i-au împrumutat pre ei şi au jefuit pre eghipteani.<br/>


text:
Şi, râdicându-să fiii lui Israil din Ramesi, au purces spre Sochot la şease sute de mii de bărbaţi pedestri, afară de ceale ce avea.<br/>


text:
Şi au copt aluatul, care l-au scos din Eghipt, turte de azime în spuză, pentru că nu s-au dospit, că i-au scos pre ei eghipteanii şi nu au putut să aşteapte, nici de mâncare nu şi-au făcut şie pre cale.<br/>


text:
Iară lăcuirea fiilor lui Israil, carea au lăcuit în pământul Eghiptului şi în pământul Hanaan, au fost ani patru sute şi treizeci.<br/>


text:
Şi au fost după patru sute şi treizeci de ani, au ieşit toată putearea <f>[4]</f> Domnului din pământul Eghiptului noaptea.<br/>


text:
Pază easte Domnului, ca să-i scoaţă pre ei din pământul Eghiptului; noaptea aceaea easte pază Domnului, ca toţi fiii lui Israil să o păzească întru neamurile lor.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi şi cătră Aaron: „Aceasta easte leagea paştilor, tot cel de neam străin nu va mânca din eale.<br/>


text:
Într-o casă să va mânca <f>[5]</f> şi să nu scoateţi din cărnuri afară din casă, şi os să nu zdrobiţi dintr-însul.<br/>


text:
Iară de va veni la voi vreun nemearnic să facă paşti Domnului, îi vei tăia împrejur toată partea bărbătească, şi atunci va veni să facă aceasta, şi va fi ca şi moşteanul cel de pământ, tot cel netăiat împrejur nu va mânca din eale.<br/>


text:
Şi au fost în zioa aceaea, au scos Domnul pre fiii lui Israil din pământul Eghiptului împreună cu toată putearea lor.<br/>


text:
„Sfinţeaşte Mie pre tot cel întâiu născut, carele întâiu deşchide pântecele întru fiii lui Israil, de la om până la dobitoc, că al Mieu easte”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră norod: „Ţineţi aminte zioa aceasta, întru carea aţi ieşit din pământul Eghiptului, din casa robiei, că cu mână tare v-au scos pre voi Domnul de acolo, şi să nu mâncaţi dospit.<br/>


text:
Şi va fi după ce te va duce Domnul Dumnezeul tău în pământul hananeilor şi a heteilor şi a amoreilor şi a eveilor şi a ievuseilor şi a ghergheseilor şi a ferezeilor, precum s-au jurat părinţilor tăi, să dea ţie pământul care curge lapte şi miiare, vei face slujba aceasta în luna aceasta.<br/>


text:
Azime veţi mânca şeapte zile, nu să va vedea la tine dospit, nici vei avea dospit în toate hotarăle tale.<br/>


text:
Şi vei spune fiiului tău în zioa aceaea, zicând: «Pentru că aceasta au făcut Domnul Dumnezeul mieu, când am ieşit din Eghipt».<br/>


text:
Şi va fi semn ţie în mâna ta şi aducere-aminte înaintea ochilor tăi, pentru ca să fie leagea Domnului în gura ta, că cu mână tare te-au scos Domnul Dumnezeu din Eghipt.<br/>


text:
Şi va fi după ce te va duce Domnul Dumnezeul tău în pământul hananeilor, precum s-au jurat părinţilor tăi, şi-l va da pre el ţie.<br/>


text:
Vei osebi pre tot născutul întâiu, care deşchide pântecele, parte bărbătească Domnului. Tot ce deşchide pântecele din turme <f>[2]</f>, ori în dobitoacele tale, câte vor fi ţie parte bărbătească, le vei sfinţi Domnului.<br/>


text:
Tot ce deşchide pântecele asinului să-l schimbi pre oaie, iară de nu-l vei schimba, îl vei răscumpăra; pre tot cel întâiu născut al omului din fiii tăi vei răscumpăra.<br/>


text:
Iară de te va întreba feciorul tău după aceasta, zicând: «Ce easte aceasta?» Vei zice lui că: «Cu mână tare ne-au scos pre noi Domnul din pământul Eghiptului, din casa robiei.<br/>


text:
Căci când au învârtoşeat pre Faraon şi nu vrea să ne sloboază pre noi, au ucis pre tot cel întâiu născut în pământul Eghiptului, de la cei întâiu născuţi a oamenilor până la cei întâiu născuţi a dobitoacelor, pentru aceaea eu jertvesc Domnului toată partea bărbătească, ce deşchide pântecele, şi pre tot cel întâiu născut a fiilor miei voiu răscumpăra.<br/>


text:
Şi va fi semn în mâna ta nemişcat înaintea ochilor tăi, că cu mână tare te-au scos pre tine Domnul din Eghipt»”.<br/>


text:
Iară după ce au slobozit Faraon pre norod, nu i-au povăţuit pre ei Dumnezeu pre calea pământului Filistiim, că aproape era, pentru că au zis Dumnezeu ca: „Nu cumva să pară rău norodului văzind războiu şi să se întoarcă în Eghipt”.<br/>


text:
Şi au abătut Dumnezeu pre norod de la calea cea de cătră pustie, cătră Marea Roşie. Iară fiii lui Israil a cincea neam au ieşit din pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi au luat Moisi oasele lui Iosif cu sine, că cu jurământ au jurat Iosif pre fiii lui Israil, zicând: „Cu cercetare va cerceta pre voi Domnul, ci să luaţi împreună cu voi oasele meale de aici”.<br/>


text:
Şi Dumnezeu îi povăţuia pre ei zioa cu stâlp de nor, arătându-le lor calea, iară noaptea cu stâlp de foc.<br/>


text:
„Grăiaşte fiilor lui Israil ca să se întoarcă şi să tăbărască în preajma şesului întră Magdal şi întră mare, din preajma Veelsepfonului, înaintea lui să tăbărâţi lângă mare.<br/>


text:
Şi va zice Faraon norodului său: «Fiii lui Israil, aceştia rătăcesc pre pământ, că i-au închis pre ei pustiia».<br/>


text:
Şi Eu voiu învârtoşea inima lui Faraon, şi îi va goni dinapoi, şi Mă voiu mări întru Faraon şi întru toată oastea lui, şi vor cunoaşte toţi eghipteanii că Eu sânt Domnul”. Şi au făcut aşea.<br/>


text:
Şi s-au făcut ştire împăratului eghipteanilor că au fugit norodul, şi s-au schimbat inima lui Faraon şi a slujitorilor lui asupra norodului, şi au zis: „Ce am făcut de am lăsat pre fiii lui Israil să nu slujească noao?”<br/>


text:
Şi au luat şeasă sute de cară alease, şi toată călărimea eghipteanilor, şi căpetenii preste toţi.<br/>


text:
Şi au învârtoşeat Domnul inima lui Faraon, împăratul Eghiptului, şi a slujitorilor lui, şi au gonit dinapoia fiilor lui Israil. Iară fiii lui Israil ieşea cu mână înaltă.<br/>


text:
Şi i-au gonit eghipteanii dinapoi şi i-au aflat tăbărâţi lângă mare, şi toată călărimea şi carăle lui Faraon şi călăraşii şi oastea lui era în preajma şesului înaintea Veelsepfonului.<br/>


text:
Şi Faraon să apropiia şi, căutând fiii lui Israil cu ochii, au văzut, şi, iată, eghipteanii tăbărăsc dinapoia lor, şi s-au temut foarte şi au strigat fiii lui Israil cătră Domnul.<br/>


text:
Şi au zis cătră Moisi: „Au, doară, nu era mormânturi în pământul Eghiptului, ne-ai scos pre noi să ne omori în pustiia aceasta, pentru ce ne-ai scos pre noi din Eghipt?<br/>


text:
Au nu era acesta cuvântul care l-am grăit cătră tine în Eghipt, zicând: «Lase-ne pre noi să slujim eghipteanilor?» Că mai bine era noao să slujim eghipteanilor, decât să murim în pustiia aceasta”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră norod: „Îndrăzniţi, staţi, şi veţi vedea mântuirea de la Domnul, carea o va face noao astăzi, că, în ce chip aţi văzut astăzi pre eghipteani, mai mult nu-i veţi mai vedea pre ei în veaci.<br/>


text:
Şi tu ia toiagul tău şi tinde mâna ta spre mare şi o desparţi pre ea, şi să treacă fiii lui Israil prin mijlocul mării pre uscat.<br/>


text:
Şi, iată, Eu voiu învârtoşea inima lui Faraon şi a slugilor lui şi a tuturor eghipteanilor, şi vor întra după dânşii, şi Mă voiu mări întru Faraon şi întru toată oastea lui, şi în carăle şi în caii lui.<br/>


text:
Şi vor cunoaşte toţi eghipteanii că Eu sânt Domnul, Cel ce M-am mărit întru Faraon, şi în carăle şi în caii lui”.<br/>


text:
Şi s-au râdicat îngerul lui Dumenzeu carele mergea înaintea taberii fiilor lui Israil, şi au mers dinapoia lor, şi s-au râdicat şi stâlpul cel de nor dinaintea lor şi au stătut dindărăptul lor.<br/>


text:
Şi au întrat întră tabăra eghipteanilor şi întră tabăra fiilor lui Israil, şi au stătut, şi s-au făcut întunearec şi negură, şi au venit şi au trecut noaptea, şi nu s-au amestecat unii cu alţii toată noaptea.<br/>


text:
Şi au întins Moisi mâna spre mare şi au gonit Domnul marea toată noaptea cu vânt reapede de la austru, şi au uscat marea şi s-au despărţit apa.<br/>


text:
Şi au întrat fiii lui Israil în mijlocul mării pre uscat, şi le era lor apa păreate de-a dreapta şi păreate de-a stânga.<br/>


text:
Şi i-au gonit eghipteanii şi au întrat după dânşii, şi toţi caii lui Faraon şi carăle şi călăraşii în mijlocul mării.<br/>


text:
Iară când au fost în strajea dimineţii, au căutat Domnul asupra taberii eghipteanilor în stâlp de foc şi de nor, şi au turburat tabăra eghipteanilor.<br/>


text:
Şi au împiedecat osiile carălor lor, şi îi ducea pre ei cu anevoie, şi au zis eghipteanii: „Să fugim de la faţa lui Israil, că Domnul bate războiu pentru ei asupra eghipteanilor”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Întinde mâna ta spre mare, şi să se aşeaze apa la locul ei şi să acopere pre eghipteani şi carăle şi călăreţii lor”.<br/>


text:
Şi au întins Moisi mâna spre mare, şi s-au aşezat apa de cătră zio la locul ei, iară eghipteanii fugea pre supt apă, şi au înecat Domnul pre eghipteani în mijlocul mării.<br/>


text:
Şi, întorcându-să apa, au acoperit carăle şi călăraşii, şi toată putearea lui Faraon, carii întrasă în mare, şi nu au rămas nici unul dintr-înşii.<br/>


text:
Iară fiii lui Israil au trecut pre uscat prin mijlocul mării, şi le era lor apa păreate de-a dreapta şi păreate de-a stânga.<br/>


text:
Şi au mântuit Domnul pre Israil în zioa aceaea din mâna eghipteanilor, şi au văzut fiii lui Israil pre eghipteani morţi pre lângă ţermurile mării.<br/>


text:
Şi au văzut Israil mâna cea mare, carea au făcut eghipteanilor Domnul, şi s-au temut norodul de Domnul, şi au crezut lui Dumnezeu şi lui Moisi, slugii Lui.<br/>


text:
Atunci au cântat Moisi şi fiii lui Israil cântărea aceasta lui Dumnezeu, şi au grăit, zicând: „Să cântăm Domnului că cu mărire S-au mărit, pre cal şi pre călăreţ au aruncat în mare.<br/>


text:
Ajutoriu şi acoperitoriu S-au făcut mie spre mântuire, acesta easte Dumnezeul mieu, şi-L voi mări pre El, Dumnezeul părintelui mieu, şi-L voiu înălţa pre El.<br/>


text:
Carăle lui Faraon şi putearea lui au aruncat în mare, pre cei aleşi călăreţi căpitani i-au afundat în Marea Roşie.<br/>


text:
Dreapta Ta, Doamne, s-au mărit întru tărie, mâna Ta cea dreaptă, Doamne, au sfă-râmat pre vrăjmaşi.<br/>


text:
Şi întru mulţimea mărirei Tale ai zdrobit pre cei protivnici. Trimis-ai mâniia Ta şi i-au mâncat pre dânşii ca pre o trestie.<br/>


text:
Şi prin duhul mâniei Tale s-au împărţit apa, închegatu-s-au ca un păreate apele, închegatu-s-au şi valurile în mijlocul mării.<br/>


text:
Zis-au vrăjmaşul: «Gonind voiu prinde, împărţi-voiu prăzi, umplea-voiu sufletul mieu, ucide-voiu cu sabiia mea, stăpâni-va mâna mea».<br/>


text:
Cine easte aseamenea Ţie întru dumnezei, Doamne? Cine easte aseamenea Ţie? Mărit întru sfinţi, minunat întru mărire, făcând minuni.<br/>


text:
Povăţuit-ai cu dreapta Ta pre norodul Tău acesta, pre carele l-ai mântuit, chematu-l-ai cu putearea Ta la lăcaşul cel sfânt al Tău.<br/>


text:
Auzit-au neamurile şi s-au mâniiat <f>[1]</f>, dureri au cuprins pre cei ce lăcuia în Filistiim.<br/>


text:
Atunci s-au grăbit domnii Edomului şi boiarii moaviteanilor, cuprinsu-i-au pre ei cutremur, topitu-s-au toţi cei ce lăcuia în Hanaan.<br/>


text:
Să cază preste dânşii cutremur şi frică, cu mărirea braţului Tău să se împetrească, până ce va treace norodul Tău, Doamne, până ce va treace norodul Tău acesta, pre carele l-ai agonisit.<br/>


text:
Ducându-i înlăuntru, răsădeaşte-i pre ei în muntele moştenirei Tale, în lăcaşul Tău cel gata, care l-ai făcut, Doamne, sfinţenie, Doamne, care au gătit mânile Tale.<br/>


text:
Că au întrat calul lui Faraon cu carăle şi cu călăraşii în mare, şi au adus Domnul preste ei apa mării, iară fiii lui Israil au mers pre uscat prin mijlocul mării”.<br/>


text:
Iară Mariam, prorociţa, sora lui Moisi, au luat timpana în mâna sa şi au ieşit toate muierile după ea cu timpane şi cu hore.<br/>


text:
Şi au început lor Mariam, zicând: „Să cântăm Domnului, că cu mărire S-au mărit, calul şi călăreţul l-au aruncat în mare”.<br/>


text:
Şi au râdicat Moisi pre fiii lui Israil de la Marea Roşie şi i-au dus pre ei în pustiia Sur, şi au mers trei zile în pustie, şi nu au aflat apă să bea.<br/>


text:
Şi au venit în Mera, şi nu putea să bea apă din Mera, că era amară, pentru aceaea au numit numele locului aceluia: Amărăciune.<br/>


text:
Iară Moisi au strigat cătră Domnul, şi i-au arătat lui Domnul un lemn, şi l-au băgat în apă şi s-au îndulcit apa; acolo i-au pus lui îndreptări şi judecăţi şi acolo l-au cercat pre el.<br/>


text:
Şi au zis: „De vei auzi cu auzul glasul Domnului Dumnezeului tău şi vei face ceale plăcute înaintea Lui şi vei pune în urechi poruncile Lui şi vei păzi toate îndreptările Lui, toată boala carea am adus asupra eghipteanilor nu o voiu aduce asupra ta, că Eu sânt Domnul Dumnezeul tău, Cel ce te vindecă pre tine”.<br/>


text:
Şi au venit în Elim, şi era acolo doaosprăzeace izvoară de apă şi şeaptezeci de pomi de finic, şi au tăbărât acolo lângă ape.<br/>


text:
Şi s-au rădicat din Elim, şi au venit toată adunarea fiilor lui Israil în pustiia Sin, carea easte întră Elim şi întră Sina. Iară în a cinceasprăzeace zi a lunii a doao, după ce au ieşit ei din pământul Eghiptului,<br/>


text:
Şi au zis fiii lui Israil cătră ei: „Mai bine am fi murit bătuţi de Domnul în pământul Eghiptului, când şedeam la oalele ceale cu carne şi mâncam pâine de ne săturam, decât ne-aţi adus pre noi în pustiia aceasta, să omorâţi toată adunarea aceasta cu foame”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Iată, Eu voiu ploua voao pâini din ceriu, şi să iasă norodul şi să adune cât va fi de ajuns într-o zi, ca să-i cerc pre ei: oare umbla-vor în leagea Mea, au ba?<br/>


text:
Şi au zis Moisi şi Aaron cătră toată adunarea fiilor lui Israil: „Astară veţi cunoaşte că Domnul v-au scos pre voi din pământul Eghiptului.<br/>


text:
Şi dimineaţă veţi vedea mărirea Domnului, pentru că au auzit cârtirea voastră asupra lui Dumnezeu. Iară noi ce sântem, de cârtiţi asupra noastră?”<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Va da voao Domnul seara carne să mâncaţi, şi pâine dimineaţa să vă săturaţi. Că au auzit Domnul cârtirea voastră, carea cârtiţi asupra noastră, şi noi ce sântem? Că nu easte asupra noastră cârtirea voastră, ci asupra lui Dumnezeu”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi lui Aaron: „Zi cătră toată adunarea fiilor lui Israil: «Apropiiaţi-vă înaintea lui Dumnezeu, că au auzit cârtirea voastră»”.<br/>


text:
Iară când grăi Aaron cătră toată adunarea fiilor lui Israil şi să întoarsără în pustie, mărirea Domnului s-au arătat în nor.<br/>


text:
„Auzit-am cârtirea fiilor lui Israil, grăiaşte cătră ei, zicând: «Seara veţi mânca carne, şi dimineaţa vă veţi sătura de pâine, şi veţi cunoaşte că Eu sânt Domnul Dumnezeul vostru»”.<br/>


text:
Şi s-au făcut seară, şi s-au suit potâr-nichi, şi au acoperit tabăra; iară dimineaţa, deacă să râdica soarele de primprejurul taberii,<br/>


text:
Şi, văzind aceasta fiii lui Israil, au zis unul cătră altul: „Ce easte aceasta?” Că nu ştiia ce easte, şi le-au zis lor Moisi: „Aceasta easte pâinea carea o au dat Domnul voao să mâncaţi.<br/>


text:
Acesta easte cuvântul care l-au poruncit Domnul: «Strângeţi dintr-însa fieştecarele cât easte de ajuns: gomor, după capete, după numărul sufletelor voastre, fieştecarele împreună cu cei ce lăcuiesc cu voi să adunaţi»”.<br/>


text:
Şi măsurând gomorul, nici celui ce avea mult nu au întrecut, nici celui ce avea puţin nu au lipsit, fieştecarele cât era de ajuns la cei cu sine au adunat.<br/>


text:
Şi nu au ascultat pre Moisi, ci unii au lăsat dintru aceaea pe dimineaţă, şi au făcut viermi şi s-au împuţit, şi s-au mâhnit Moisi pre ei.<br/>


text:
Şi aduna dimineaţa, dimineaţa, fieştecarele cât îi era de ajuns lui, că, deaca încălzea soarele, să topea.<br/>


text:
Şi au fost a şeasea zi, au adunat ceale de lipsă îndoite, câte doao gomori unuia, şi au întrat toţi boiarii adunării şi au spus lui Moisi.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră dânşii: „Acesta easte cuvântul care au grăit Domnul: «Sâmbetele sfinte sânt, odihnă Domnului mâine; oricâte veţi vrea a coace, coaceţi, şi oricâte veţi vrea a fiiarbe, fiiarbeţi, şi tot ce va întreace, lăsaţi voao rămăşiţa aceasta pe dimineaţă»”.<br/>


text:
Şi au lăsat din aceasta până dimineaţă, după cum au poruncit lor Moisi, şi nu s-au împuţit, nici viermi nu s-au făcut într-însa.<br/>


text:
Şi au zis lor Moisi: „Mâncaţi astăzi, că, pentru că easte sâmbătă, astăzi, Domnului nu veţi afla în câmp.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Până când nu veţi să ascultaţi de poruncile Meale şi de leagea Mea?<br/>


text:
Vedeţi că Domnul au dat voao sărbătoare zioa aceasta, pentru aceaea El au dat voao în zioa a şeasa pâine pre doao zile, şedeţi fieştecarele în casele voastre, nimenea să nu iasă din locul său în zioa a şeaptea”.<br/>


text:
Şi au numit fiii lui Israil numele aceştiia mană, şi era ca sămânţa coliandrului albă, iară gustul ei ca azima cu miiare.<br/>


text:
Şi au zis Moisi: „Acesta easte cuvântul care l-au poruncit Domnul: «Umpleţi gomor de mană, carea să se ţie întru neamurile voastre, ca să vază pâinea carea aţi mâncat voi în pustie, când v-au scos pre voi Domnul din pământul Eghiptului»”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Aaron: „Ia un urcior de aur şi bagă într-însul de-l umple cu gomor de mană, şi-l pune pre el înaintea lui Dumnezeu, ca să-l păziţi întru neamurile voastre”.<br/>


text:
În ce chip au poruncit Domnul lui Moisi, şi au pus Aaron înaintea mărturiei spre pază, ca să se ţie.<br/>


text:
Iară fiii lui Israil au mâncat mană patruzeci de ani, până au venit în pământ lăcuit, au mâncat mană până au venit în partea Finichiei.<br/>


text:
Şi s-au râdicat toată adunarea fiilor lui Israil din pustiia Sin cu taberile sale după cuvântul Domnului, şi au tăbărât în Rafidin, şi norodul nu avea apă să bea.<br/>


text:
Şi blăstăma norodul asupra lui Moisi, zicând: „Dă-ne apă să bem!” Şi au zis lor Moisi: „Ce blăstămaţi asupra mea, ş ice ispitiţi pre Domnul?”<br/>


text:
Şi au însătoşeat acolo norodul de apă, şi cârtea norodul asupra lui Moisi, zicând: „Pentru ce aceasta? Ne-ai scos din Eghipt să ne omori pre noi şi pruncii noştri şi dobitoacele noastre cu seatea?”<br/>


text:
Şi au strigat Moisi cătră Dumnezeu, zicând: „Ce voiu face norodului acestuia? Încă puţin, şi mă vor ucide cu pietri”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: Mergi înaintea norodului acestuia şi ia cu tine din bătrânii norodului, şi toiagul cu care ai lovit râul ia-l în mâna ta şi mergi.<br/>


text:
Iată, Eu voiu sta acolo mai înainte de ce vei mearge tu la piiatră în Horiv, şi vei lovi piiatra, şi va ieşi dintr-însa apă, şi va bea norodul”. Şi au făcut Moisi aşea înaintea fiilor lui Israil.<br/>


text:
Şi au numit numele locului aceluia Ispită şi Blăstăm, pentru blăstămul fiilor lui Israil şi pentru că au ispitit pre Domnul, zicând: „De easte Domnul întru noi, au ba?”<br/>


text:
Şi au zis Moisi lui Iisus: „Aleage ţie bărbaţi tari şi, ieşind, stăi împrotiva lui Amalic mâne, şi, iată, eu voiu sta pre vârful muntelui, şi toiagul lui Dumnezeu în mâna mea”.<br/>


text:
Şi au făcut Iisus după cum i-au zis Moisi lui, şi au stătut împrotiva lui Amalic, iară Moisi şi Aaron şi Or s-au suit pre vârful muntelui.<br/>


text:
Şi au fost, când râdica Moisi mânile sale, biruia Israil, iară când slobozea mânile, biruia Amalic.<br/>


text:
Şi mâinile lui Moisi s-au îngreoiat, şi, luând piiatră, au pus supt el, şi şedea pre ea, şi Aaron şi Or răzăma mâinile lui, unul de o parte, altul de altă parte, şi au fost mânile lui Moisi răzămate până la apusul soarelui.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Scrie aceasta spre pomenire în carte şi spune lui Iisus că cu stângere voiu stânge pomenirea lui Amalic de supt ceriu”.<br/>


text:
Şi au auzit Iotor, preotul din Madiam, socrul lui Moisi, toate câte au făcut Domnul lui Israil. Norodului Său, că au scos Domnul pre Israil din Eghopt.<br/>


text:
Şi pre cei doi feciori a ei, numele celui dintâiu Ghersam, zicând: „Nemearnic am fost în pământ străin”.<br/>


text:
Şi numele celui de al doilea: Eliezer, zicând că: „Dumnezeul tătâne-mieu mi-au ajutat şi m-au scos din mâna lui Faraon”.<br/>


text:
Şi au venit Iotor, socrul lui Moisi, şi feciorii şi muiarea la Moisi în pustie, unde tăbărâsă la muntele lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi spusără lui Moisi, zicând: „Iată, Iotor, socrul tău, vine la tine, şi amândoi feciorii tăi cu dânsul”.<br/>


text:
Şi au ieşit Moisi întru întâmpinarea socru-său, şi s-au închinat lui şi l-au sărutat, şi s-au sărutat unii cu alţii, şi i-au băgat pre dânşii în cort.<br/>


text:
Şi au povestit Moisi socru-său toate câte au făcut Domnul lui Faraon şi eghipteanilor pentru Israil şi tot necazul ce li s-au făcut lor pre cale şi cum i-au scos pre ei Domnul din mâna lui Faraon şi din mâna eghipteanilor.<br/>


text:
Şi s-au minunat Iotor de toate bunătăţile care le-au făcut lor Domnul, că i-au scos pre ei din mâna eghipteanilor şi din mâna lui Faraon.<br/>


text:
Şi au zis Iotor: „Bine e cuvântat Domnul, că i-au scos pre ei din mâna eghipteanilor şi din mâna lui Faraon.<br/>


text:
Şi au adus Iotor, socrul lui Moisi, arderi de tot şi jertve lui Dumnezeu, şi au venit Aaron şi toţi bătrânii lui Israil ca să mănânce pâine cu socrul lui Moisi înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au fost a doao zi, au şezut Moisi să judece norodul, şi au stătut tot norodul înaintea lui Moisi de dimineaţa până seara.<br/>


text:
Şi, văzind Iotor toate câte face norodu-lui, au zis: „Ce easte aceasta ce faci tu norodului? Pentru ce şezi tu sângur? Şi tot norodul stă înaintea ta de dimineaţa până seara?”<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră socrul său că: „Au venit la mine norodul ca să cearce judecată de la Dumnezeu.<br/>


text:
Căci, când să face întră ei price şi vin la mine, cert pre fieştecarele şi învăţ pre ei poruncile lui Dumnezeuşi leagea Lui”.<br/>


text:
Cu stricare te vei strica, şi tu şi tot norodul acesta carele easte cu tine, greu easte ţie lucrul acesta, nu-l vei putea face tu sângur.<br/>


text:
Acum, dară, ascultă-mă şi-ţi dau sfat, şi va fi Dumnezeu cu tine, fii tu norodului întru ceale ce sânt cătră Dumnezeu şi poartă cuvintele lor cătră Dumnezeu.<br/>


text:
Şi le mărturiseaşte lor poruncile lui Dumnezeu şi leagea Lui, şi le arată lor căile pre care să umble şi faptele care să facă.<br/>


text:
Şi tu aleage ţie din tot norodul bărbaţi putearnici, temători de Dumnezeu, bărbaţi drepţi, carii urăsc trufiia, şi îi pune preste dânşii mai mari preste mie, şi mai mari preste sută, şi mai mari preste cincizeci, şi mai mari preste zeace.<br/>


text:
Şi să judece norodul în tot ceasul, iară lucrul cel mare să-l aducă la tine, iară judecăţile ceale mici să le judece ei, şi te vor uşura şi-ţi vor ajuta.<br/>


text:
De vei face cuvântul acesta, te va întări Dumnezeu şi vei putea sta, şi tot norodul acesta să va întoarce cu pace la locul său”.<br/>


text:
Şi au ales Moisi bărbaţi putearnici din tot Israilul, şi i-au pus pre ei preste dânşii mai mari preste mie, şi mai mari preste sută, şi mai mari preste cincizeci, <f>[1]</f> şi mai mari preste zeace.<br/>


text:
Şi judeca norodul în tot ceasul, iară lucrul cel mare aducea la Moisi, iară tot lucrul cel uşor îl judeca ei.<br/>


text:
Iară în luna a treia după ce au ieşit fiii lui Israil din pământul Eghiptului, în zioa aceasta au venit în pustiia Sina.<br/>


text:
Şi s-au râdicat de la Rafidin şi au venit în pustiia Sina, şi au tăbărât acolo Israil în preajma muntelui.<br/>


text:
Şi Moisi s-au suit în muntele lui Dum-nezeu, şi l-au strigat pre dânsul Dumnezeu din munte, zicând: „Aceastea vei grăi casii lui Iacov şi vei spune fiilor lui Israil.<br/>


text:
«Înşivă aţi văzut câte am făcut eghipteanilor, şi v-am luat pre voi ca pre nişte aripi de vulturi, şi v-am tras pre voi la Mine.<br/>


text:
Şi acum, de veţi asculta cuvântul Mieu şi veţi păzi leagea Mea, veţi fi Mie norod ales din toate neamurile, că al Mieu easte tot pământul.<br/>


text:
Şi voi veţi fi Mie împărăţie, sfinţenie şi neam sfânt». Aceaste cuvinte vei grăi fiilor lui Israil”.<br/>


text:
Şi au venit Moisi, şi au chemat pre bătrânii norodului, şi au grăit înaintea lor toate cuvintele aceastea care le-au poruncit lor Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au răspuns tot norodul deodată, şi au zis: „Toate câte au zis Dumnezeu vom face şi vom asculta”. Şi au adus Moisi cuvintele norodului la Dumnezeu.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Iată, Eu voiu veni la tine în stâlp de nor, ca să Mă auză norodul grăind cătră tine, şi vor creade ţie în veaci”. Şi au spus Moisi cuvintele norodului cătră Domnul.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Pogoară-te de spune norodului şi-i curăţeaşte pre ei astăzi şi mâine, şi să-şi speale hainele.<br/>


text:
Şi să fie gata în zioa a treia, că în zioa a treia să va pogorî Domnul pre muntele Sinaii înaintea a tot norodul.<br/>


text:
Şi vei aşeza norodul primprejur, zicându-le: «Păziţi-vă să nu vă suiţi în munte, nici să vă atingeţi de ceva dintru ale lui, că tot cel ce să va atinge de munte cu moarte va muri.<br/>


text:
Să nu să atingă de el mână, că cu pietri să va ucide, sau cu săgeată să va săgeta, ori dobitoc, ori om fie, nu va trăi». Iară deaca să vor depărta glasurile şi trâm-biţele şi norul de la munte, ei să vor sui în munte”.<br/>


text:
Şi s-au pogorât Moisi din munte la norod, şi i-au sfinţit pre ei, şi şi-au spălat hainele sale.<br/>


text:
Şi au fost a treia zi, când să făcea zio, s-au făcut glasuri şi fulgere şi nori întunecaţi pre muntele Sinaii, glasul trâmbiţii răsuna tare, şi s-au spăimântat tot norodul cel din tabără.<br/>


text:
Iară muntele Sinaii fuma tot, că să pogorâsă Dumnezeu pre el în foc, şi să suia fumul ca nişte fum din cuptoriu, şi s-au spăimântat tot norodul foarte.<br/>


text:
Şi glasurile trâmbiţii să întărea foarte şi mai mari să făcea, şi Moisi grăia, iară Dumnezeu răspundea lui cu glas.<br/>


text:
Şi s-au pogorât Domnul pre muntele Sinaii, pre vârful muntelui, şi au chemat Domnul pre Moisi în vârful muntelui şi s-au suit Moisi.<br/>


text:
Şi au grăit Dumnezeu cătră Moisi, zi-când: Pogoară-te şi mărturiseaşte norodului ca nu cumva să se apropie cătră Dumnezeu să vază, şi vor peri dintr-înşii mulţi.<br/>


text:
Şi preoţii carii să vor apropia cătră Domnul Dumnezeu să se sfinţască, ca nu cumva să se întoarcă de cătră ei Domnul”.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Dumnezeu: „Nu va putea norodul să se suie în muntele Sinaii, că Tu ai mărturisit noao zicând: «Osibeaşte muntele şi-l sfinţeaşte pre el»”.<br/>


text:
Şi i-au zis lui Domnul: „Mergi, pogoară-te şi te suie tu şi Aaron cu tine, iară pre preoţi şi pre norod să nu-i sileşti a să sui la Dumnezeu, ca nu cumva să piiarză dintru ei Domnul”.<br/>


text:
Să nu faci ţie chip cioplit <f>[1]</f>, nici asemănarea vreunui lucru, din câte sânt în ceriu sus, şi din câte sânt pre pământ jos, şi din câte sânt în ape supt pământ.<br/>


text:
Să nu te închini acelora, şi să nu slujeşti lor, că Eu sânt Domnul Dumnezeul tău. Dumnezeu răvnitoriu, Cel ce răsplătesc păcatele părinţilor în fii <f>[2]</f> până la al treilea, şi până la al patra neam, celor ce Mă urăsc pre Mine.<br/>


text:
Să nu iai numele Domnul Dumnezeului tău în deşert, că nu va lăsa Domnul nepedepsit pre cel ce va luoa numele Lui în deşert.<br/>


text:
Iară zioa a şeaptea easte sâmbăta Dom-nului Dumnezeului tău, să nu faci întru aceaea nici un lucru, nici tu, nici feciorul tău, nici fata ta, nici sluga ta, nici slujnica ta, nici boul tău, nici asinul tău şi nici un dobitoc al tău, nici veneticul cel ce lăcuiaşte cu tine.<br/>


text:
Că în şease zile au făcut Dumnezeu ceriul şi pământul şi marea, şi toate câte sânt într-însele, şi în zioa a şeaptea au odihnit, pentru aceaea bine au cuvântat Dumnezeu zioa a şeaptea şi o au sfinţit pre ea.<br/>


text:
Cinsteaşte pre tatăl tău şi pre mumă ta, ca să-ţi fie ţie bine şi să trăieşti mult pre pământul cel bun, care Domnul Dumnezeul tău ţi-l dă ţie.<br/>


text:
Să nu pofteşti muiarea deaproapelui tău, să nu pofteşti casa vecinului tău, nici ţarina lui, nici sluga lui, nici slujnica lui, nici boul lui, nici asinul lui şi nici un dobitoc al lui, nici câte sânt ale deaproapelui tău”.<br/>


text:
Şi tot norodul vedea glasurile şi luminile şi glasul trâmbiţii şi muntele fumând, şi, spăimântându-să tot norodul, au stătut departe.<br/>


text:
Şi au zis cătră Moisi: „Grăiaşte tu noao, şi să nu grăiască cătră noi Dumnezeu, ca nu cumva să murim”.<br/>


text:
Şi au zis lor Moisi: „Îndrăzniţi, că pentru ca să vă cearce pre voi au venit Dumnezeu la voi, ca să fie frica Lui întru voi, ca să nu păcătuiţi”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Aceastea vei zice casii lui Iacov şi vei spune fiilor lui Israil: «Voi aţi văzut că din ceriu am grăit cătră voi.<br/>


text:
Jertvenic de pământ să-Mi faceţi Mie, şi să puneţi preste dânsul arderile ceale de tot ale voastre şi jertvele ceale de mântuire ale voastre şi oile şi viţeii voştri, în tot locul unde voiu numi numele Mieu acolo, şi voiu veni la tine şi te voiu binecuvânta.<br/>


text:
Iară de vei face Mie jertvenic de piiatră, să nu-l zideşti din pietri cioplite, pentru că ai pus cuţitul tău pre eale şi s-au pângărit.<br/>


text:
De vei cumpăra rob evreu, şease ani să slujească ţie, iară în al şeaptelea an îl vei slobozi pre el în dar.<br/>


text:
Iară de va veni el singur, singur va ieşi, iară de va întra şi muiarea împreună cu dânsul, va ieşi şi muiarea lui.<br/>


text:
Iară de va da lui muiare stăpânul şi va naşte lui muiarea feciori şi feate, şi muiarea şi pruncii vor fi a stăpânului său, numai el singur va ieşi.<br/>


text:
Iară de va răspunde robul, zicând: «Iubesc pre domnul mieu şi muiarea mea şi pruncii miei, nu mă voiu duce slobod»,<br/>


text:
Să-l aducă pre el domnul lui la judecata lui Dumnezeu, şi atunci să-l aducă pre el la uşe şi să-i găure domnul lui ureachiia cu sula, şi îi va sluji lui în veaci.<br/>


text:
Iară de nu va plăcea domnului său şi nu o au tomnit pre ea, o va slobozi pre ea, iară la neam străin nu easte slobod să o vânză, pentru că o au smerit pre ea.<br/>


text:
Iară de va lua lui pre alta, de hrană, şi de ceale ce să cuvin ei, şi pentru haine, şi pentru petreacerea ei, să nu o păgubească.<br/>


text:
Iară de nu va fi din voie, ci Dumnezeu l-au dat în mâinile lui, da-voiu ţie loc în care să fugă ucigaşul.<br/>


text:
Iară de să va apuca neştine să omoară pre vecinul său cu vicleşug şi va fugi la jertvenic, de la jertvenicul Mieu să-l iai să-l omori.<br/>


text:
Carele va fura pre cineva din fiii lui Israil, şi cu de-a sila îl va vinde, şi să va afla întru aceasta, cu moarte să se omoară.<br/>


text:
Iară de să vor certa doi oameni şi va lovi unul pre altul cu piiatră, au cu pumnul, şi nu va muri, şi va zăcea în pat,<br/>


text:
De să va scula omul şi va umbla afară cu toiag, nu va fi vinovat cel ce au lovit, fără numai vreamea cât au zăcut şi leacurile va plăti.<br/>


text:
Iară de va lovi neştine pre robul său, sau pre roaba sa cu toiag, şi va muri de mâinile lui, cu judecată să va judeca.<br/>


text:
Iară de să vor sfădi doi bărbaţi şi vor lovi pre muiarea groasă, şi va ieşi pruncul ei neînchipuit, cu gloabă să se globească, cât va pofti bărbatul muierii, şi judecătorii vor judeca vreadnic.<br/>


text:
Iară de va lovi neştine ochiul robului său sau ochiul roabei sale, şi-l va orbi, va slobozi pre ei pentru ochiul lor.<br/>


text:
Iară de va zdrobi dintele robului său sau dintele roabei sale, va slobozi pre ei pentru dintele lor.<br/>


text:
Iară de va împunge taurul bărbat sau muiare şi va muri, cu pietri să va ucide taurul, şi nu să vor mânca cărnurile lui, iară domnul taurului nevinovat va fi.<br/>


text:
Iară de va fi fost vreaun taur împungătoriu mai înainte de ieri, de alaltaieri, şi vor mărturisi stăpânului lui, şi nu-l va închide pre dânsul, şi va omorî bărbat sau muiare, taurul cu pietri să se omoară, şi stăpânul lui încă să moară.<br/>


text:
Iară de să va pune lui preţ să se răscumpere, va da răscumpărare pentru sufletul său cât vor ceare de la el.<br/>


text:
Iară de va împunge taurul rob sau roabă, treizeci de drahme de argint va da stăpânului lor, şi taurul cu pietri să se omoară.<br/>


text:
De va deşchide cineva groapă sau va săpa groapă în piiatră şi nu o va acoperi, şi va cădea înlăuntru acolo viţel au asin,<br/>


text:
Iară de va împunge taurul cuiva pre taurul vecinului şi va muri, vor vinde taurul cel viu şi vor împărţi argintul lui, şi taurul cel mort îl vor împărţi.<br/>


text:
Iară de va fi ştiut că easte taurul împungătoriu mai dinainte de ieri, de alaltaieri, şi vor fi mărturisit stăpânului lui, şi nu-l va ţinea închis, va plăti taur pentru taur, iară stârvul va fi a lui.<br/>


text:
De va fura cineva viţel sau oaie, şi o va junghiia sau o va vinde, cinci viţei să plătească pentru viţel şi patru oi pentru oaie.<br/>


text:
Iară de va face aceasta după ce va răsări soarele, vinovat easte, pentru moarte cu moarte va muri. Iară de nu va avea ce să întoarcă pentru furtişeag, el să se vânză.<br/>


text:
Iară de să va prinde şi să va afla în mâna lui furtişeagul viu, de la asin până la oaie îndoite să le plătească.<br/>


text:
Iară de va paşte neştine ţarină sau vie şi va slobozi dobitocul său să pască ţarina altuia, să plătească din ţarina sa după rodul ei; iară de va paşte toată ţarina, ceale mai bune din ţarina sa şi ceale mai bune din viia sa va plăti.<br/>


text:
Iară de va ieşi foc şi va afla mărâciuni, şi va arde clăi sau spice sau ţarină, le va plăti cel ce au aprins focul.<br/>


text:
Iară de va da neştine vecinului său argint sau unealte să le ţie şi să vor fura din casa omului, de să va afla furul, va plăti îndoit.<br/>


text:
Iară de nu să va afla furul, va veni domnul casii înaintea lui Dumnezeu <f>[1]</f>, şi va jura cu adevărat cum că el nu au făcut vicleşug întru toate unealtele vecinului său, asupra toată strâmbătatea grăită.<br/>


text:
Şi pentru viţel, şi pentru asin, şi pentru oaie, şi pentru haină, şi pentru tot lucrul pierdut, de care să pâreaşte, de va jura, înaintea lui Dumnezeu va mearge judecata amânduror, şi cel ce să va prinde prin Dumnezeu va plăti îndoit vecinului său <f>[2]</f>.<br/>


text:
Iară de va da cineva vecinului său asin sau viţel sau oaie sau orice dobitoc să-l păzască, şi să va strica sau va muri sau să va robi şi nimenea nu va şti,<br/>


text:
Va jura înaintea lui Dumnezeu <f>[3]</f> cum că el nu au făcut vicleşug, ca să aibă parte ori în ce dobitoc al deaproapelui, şi aşea va priimi <f>[4]</f> stăpânul lui, şi el nu va plăti.<br/>


text:
Iară de va ceare cineva ceva de aceastea de la vecin, şi să va strica sau va muri sau să va robi, şi stăpânul nu va fi cu dânsul, îl va plăti.<br/>


text:
Iară de va fi stăpânul cu dânsul, nu-l va plăti, şi de va fi năimit, să va socoti lui în simbriia lui.<br/>


text:
Iară de va înşela neştine pre fecioara cea nelogodită şi să va culca cu ea, cu zeastre să o înzestreaze pre ea şie muiare.<br/>


text:
Iară de cumva ferind să va feri, şi nu va vrea tatăl ei să o dea pre ea lui muiare, va plăti el tatălui ei argint după cum easte zeastrea featei fecioare.<br/>


text:
Şi pre cel nemearnic să nu-l năcăjiţi, nici să-l asupriţi, pentru că şi voi aţi fost nemearnici în pământul Eghiptului.<br/>


text:
Iară de vei asupri pre ei cu rău, şi strigând ei să vor plânge cătră Mine, cu auzul voiu auzi glasul lor.<br/>


text:
Şi Mă voiu aprinde cu mânie şi voiu omorî pre voi cu sabiia, şi vor fi muierile voastre văduve şi fiii voştri săraci de părinţi.<br/>


text:
Iară de vei da împrumut argint fratelui celui sărac carele easte lângă tine, să nu-l sileşti, să nu-i pui camătă asupră-i.<br/>


text:
Că aceasta easte acoperemântul lui, numai această haină are el, cu carea îşi acopere ruşinea sa. În ce va dormi? De va striga cătră Mine, voiu auzi pre el, că milostiv sânt.<br/>


text:
Pre dumnezei <f>[5]</f> să nu-i vorbeşti de rău, şi pre mai-marele norodului tău să nu-l grăieşti de rău.<br/>


text:
Pârga ariei <f>[6]</f> şi a teascului <f>[7]</f> să nu întârzii a le da. Ceale întâiu născute ale fiilor tăi vei da Mie.<br/>


text:
Aşea vei face cu viţălul tău, şi cu oaia ta, şi cu înjugătoriul tău, şeapte zile vor fi supt mumă-sa, iară în zioa a opta îl vei da Mie.<br/>


text:
Şi bărbaţi sfinţi veţi fi Mie, şi carnea cea rumptă de fiiară să nu o mâncaţi, ci cânelui o veţi arunca pre ea.<br/>


text:
Să nu fii cu cei mai mulţi spre rău, să nut e adaogi cu mulţimea a te abate cu cei mai mulţi, ca să abaţi judecata.<br/>


text:
Şi de vei vedea jugătoriul vrăjmaşului tău căzut supt sarcina lui, să nu-l treci, ci să o râdici împreună cu el.<br/>


text:
De tot cuvântul strâmb să te fereşti, pre cel nevinovat şi pre cel drept să nu-l omori, şi să nu îndreptezi pre cel necurat pentru daruri.<br/>


text:
Şi pre cel nemearnic să nu-l învăluiţi, nici să-l necăjiţi, că voi ştiţi sufletul nemearnicului, că voi nemearnici eraţi în pământul Eghiptului.<br/>


text:
Iară în al şeaptelea an îi vei face odihnă şi-l vei lăsa nelucrat, şi vor mânca săracii neamului tău, iară rămăşiţele le vor mânca fiiarăle câmpului: aşea vei face cu viia ta şi cu maslinetul tău.<br/>


text:
În şease zile să faci lucrurile tale, iară în zioa a şeaptea vei odihni, ca să se odihneacă boul tău şi asinul tău, şi ca să răsufle fiiul slujnicii tale şi nemearnicul.<br/>


text:
Toate câte am grăit cătră voi păziţi-le, şi numele dumnezeilor străini să nu le pomeniţi, nici să se auză din gura voastră.<br/>


text:
Sărbătoarea azimelor faceţi să o păziţi, şeapte zile veţi mânca azimă, după cum ţ-am poruncit ţie pre vreamea lunii ceii dintâiu, că întru aceaea ai ieşit din Eghipt, să nu te arăţi înaintea Mea deşert<br/>


text:
Şi sărbătoarea seacerii pârga lucrurilor mâinilor tale vei face din toate care vei sămăna în ţarina ta. Şi sărbătoarea săvârşitului la ieşirea anului, când aduni lucrurile ceale din ţarina ta.<br/>


text:
În trei vremi ale anului să va arăta toată partea bărbătească înaintea Domnu-lui Dumnezeului tău, căci, când voiu scoate neamurile de la faţa ta şi voiu lărgi hotarăle tale, nu va pofti nimenea pământul tău.<br/>


text:
Să nu pui pre dospit sânge din jertva Mea, nici să doarmă <f>[1]</f> grăsimea sărbătoarei Meale până dimineaţă.<br/>


text:
Pârga cea dintâiu a roadelor pământului tău vei aduce în Casa Domnului Dumnezeului tău, să nu fierbi mielul în laptele mumei lui.<br/>


text:
Şi, iată, Eu trimiţ pre îngerul Mieu înaintea feaţii tale, ca să te păzască pre cale, ca să te ducă în pământul care l-am gătit ţie.<br/>


text:
Ia-ţi aminte ţie însuţi, şi ascultă de dânsul, şi creade lui, că nu va lăsa după tine, că numele Mieu easte preste dânsul.<br/>


text:
De vei auzi cu auzul glasului Mieu şi vei face toate câte voiu porunci Eu voao, şi vei păzi legătura Mea, veţi fi Mie norod ales din toate neamurile, că al Mieu easte pământul, şi voi veţi fi Mie sfinţire împărătească şi neam sfânt. Aceaste cuvinte vei grăi fiilor lui Israil: «De veţi auzi cu auzul glasul Mieu şi veţi face toate câte voiu zice ţie, vrăjmaş voiu fi vrăjmaşilor tăi şi împrotivnic împrotivnicilor tăi.<br/>


text:
Că va mearge îngerul Mieu, carele te va povăţui pre tine, şi te va duce la amorei şi la hetei şi la ferezei şi la hananei şi la gherghesei şi la evei şi la ievusei, şi-i voiu sfărâma pre ei <f>[2]</f>.<br/>


text:
Să nu te închini dumnezeilor lor, nici să slujeşti lor, să nu faci după faptele lor, ci stricând <f>[3]</f> să strici capiştile lor şi zdrobind să zdrobeşti stâlpii lor.<br/>


text:
Şi să slujeşti Domnului Dumnezeului tău, şi bine voiu cuvânta pâinea ta şi vinul tău şi apa ta, şi voiu abate slăbiciunea de la voi.<br/>


text:
Şi voiu trimite frica povaţă ţie, şi voiu îngrozi toate neamurile asupra cărora mergi tu, şi voiu face pre toţi împrotivnicii tăi să fugă.<br/>


text:
Şi voiu trimite vespi <f>[4]</f> înaintea ta, şi voiu scoate pre amorei şi pre evei şi pre hananei şi pre hetei de la tine.<br/>


text:
Nu voiu scoate pre ei într-un an, ca să nu să pustiiască pământul şi să se înmulţască asupra ta fierile pământului.<br/>


text:
Şi voiu pune hotarăle tale de la Marea Roşie până la Marea Filisteilor, şi de la pustiiu până la râul cel mare al Eufratului, şi voiu da în mâinile voastre pre cei ce şed pre pâmântul acela, şi voiu scoate pre ei de la tine.<br/>


text:
Şi să nu lăcuiască în pământul tău, ca să nu te facă să păcătuieşti împrotiva Mea, că, de vei sluji dumnezeilor lor, aceştia vor fi ţie piiadecă»”.<br/>


text:
Şi lui Moisi au zis: „Suie-te la Domnul, tu şi Aaron şi Nadav şi Aviud, şi şeaptezeci din bătrânii lui Israil, şi să vor închina de departe Domnului.<br/>


text:
Şi să va apropiia Moisi sângur la Dumnezeu, iară ei nu să vor apropiia, şi norodul nu să va sui împreună cu ei”.<br/>


text:
Şi au mers Moisi şi au spus norodului toate cuvintele lui Dumnezeu şi îndreptările, şi au răspuns tot norodul cu un glas, zicând: „Toate cuvintele care le-au grăit Domnul le vom face şi le vom asculta”.<br/>


text:
Şi au scris Moisi toate cuvintele Domnului şi, mânecând Moisi de dimineaţă, au zidit jertvenic supt munte şi doaosprăzeace pietri pentru ceale doaosprăzeace neamuri ale lui Israil.<br/>


text:
Şi au trimis pre tinerii fiilor lui Israil, şi au adus arderi de tot, şi au jertvit, jirtvă de mântuire Domnului Dumnezeu, viţei.<br/>


text:
Şi, luând Moisi jumătate din sânge, l-au turnat în clondiriu, iară jumătate l-au turnat preste jertvenic.<br/>


text:
Şi, luând Cartea Legii, au cetit la ure-chile norodului, şi norodul au zis: „Toate câte au grăit Domnul vom face şi vom asculta”.<br/>


text:
Şi, luând Moisi sângele, au stropit preste norod şi au zis: „Iată sângele legăturei carea au făcut Domnul cu voi pentru toate cuvintele aceastea”.<br/>


text:
Şi au văzut locul unde au stătut Dumnezeul lui Israil, şi supt picioarele Lui ca un lucru de cărămidă de sapfir, şi ca chipul tăriei ceriului, când easte sănin.<br/>


text:
Şi din cei aleşi a lui Israil nu s-au despărţit nici unul, şi s-au arătat în locul lui Dumnezeu, şi au mâncat şi au beut.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Suie-te la Mine în munte şi stăi acolo, şi voiu da ţie table de piiatră, leagea şi poruncile care le-am scris ca să le dau lor leage”.<br/>


text:
Şi bătrânilor au zis: „Aşteptaţi întru linişte aici, până când ne vom întoarce la voi, şi, iată, Aaron şi Or cu voi, de să va întâmpla cuiva judecată, să meargă la ei”.<br/>


text:
Şi s-au pogorât mărirea lui Dumnezeu pre muntele Sinaii, şi l-au acoperit pre el norul şease zile, şi au chemat Domnul pre Moisi în zioa a şeaptea din mijlocul norului.<br/>


text:
Şi era chipul mărirei Domnului ca focul ce arde pre vârvul muntelui înaintea fiilor lui Israil.<br/>


text:
Şi au întrat Moisi în mijlocul norului şi s-au suit în munte, şi au fost acolo în munte patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi.<br/>


text:
„Zi fiilor lui Israil: «Strângeţi Mie pârgă de la toţi <f>[1]</f> cărora le va părea în inima lor să dea de bunăvoie, şi veţi strânge de la ei pârga Mea.<br/>


text:
Şi vei face Mie după toate câte-ţi voiu arăta în munte, chipul cortului şi chipul tuturor vaselor lui, aşea vei face.<br/>


text:
Şi vei face sicriiul mărturiei din leamne neputrede, de doi coţi şi jumătate de lung, şi de un cot şi jumătate de lat, şi de un cot şi jumătate de înalt.<br/>


text:
Şi-l vei polei cu aur curat, dinlăuntru, şi din afară îl vei polei, şi vei face lui zimţi de aur suciţi împrejur.<br/>


text:
Şi vei face lui patru verigi de aur şi le vei pune pre ceale patru cornuri ale lui, doao verigi pre o margine, şi alte doao pre a doao margine.<br/>


text:
Şi vei băga rudele în verigile ceale din cornurile sicriiului, ca să se râdice sicriiul cu eale.<br/>


text:
Şi vei face milostivitoriu <f>[4]</f> de aur vărsat curat, de doi coţi şi jumătate de lung şi de un cot şi jumătate de lat.<br/>


text:
Şi vei face doi heruvimi de aur vărsaţi, şi vei pune pre ei de amândoao laturile milostivitoriului.<br/>


text:
Şi vei face pre aceşti doi heruvimi de pre amândoao marginile cu aripile întinse deasupra, umbrind cu aripile lor preste milostivitoriu, şi feaţele lor una cătră alta, cătră milostivitoriu vor fi feaţele heruvimilor, şi vei pune milostivitoriul preste sicriiu deasupra.<br/>


text:
Şi Mă voiu cunoaşte <f>[5]</f> ţie de acolo, şi voiu grăi ţie deasupra milostivitoriului dintră cei doi heruvimi, carii sânt preste sicriiul mărturiei, şi toate câte voiu porunci ţie cătră fiii lui Israil.<br/>


text:
Şi vei face masă de lemn neputred, de doi coţi de lungă, şi de un cot de lată, şi de un cot şi jumătate de înaltă.<br/>


text:
Şi o vei polii cu aur curat, şi vei face ei zimţi suciţi împrejur de aur, şi vei face ei cunună de un pumn primpregiur.<br/>


text:
Şi vei face patru verigi de aur, şi vei pune verigile pre patru părţi ale picioarelor ei supt cunună.<br/>


text:
Şi vei face rudele de leamne neputrede, şi le vei polii cu aur curat, şi să va râdica cu dânsele masa.<br/>


text:
Şi vei face blidele ei, şi căţiile, <f>[6]</f> şi turnătorile <f>[7]</f>, şi păharăle întru care vei turna cu eale, de aur curat le vei face pre eale.<br/>


text:
Şi vei face sfeaşnic de aur curat, vărsat să faci sfeaşnicul, fusul lui, şi fofeazele <f>[8]</f>, şi scafele, şi bumbuleaţele <f>[9]</f>, şi florile dintr-însul vor fi.<br/>


text:
Şease fofeaze să iasă din coaste, trei fofeaze ale sfeaşnicului dintr-o lature, şi trei fofeaze ale sfeaşnicului din laturea ceaealaltă.<br/>


text:
Şi trei scafe făcute ca nucile, întru o fofează bumbuleţ şi floare; aşea şi la ceale şease fofeaze care ies din sfeaşnic.<br/>


text:
Bumbuleaţele supt ceale doao fofeaze dintr-însul, şi bumbuleaţele supt ceale patru fofeaze dintr-însul; aşea şi la ceale şase fofeaze, care ies din sfeaşnic, şi în sfeaşnic patru scafe făcute ca nucile.<br/>


text:
Şi cortului vei face zeace păretare de mătasă răsucită, şi cu vânăt, şi cu mohorât, şi cu roşu împletită, heruvim, lucru de ţesetoriu să le faci pre eale.<br/>


text:
Lungul unui păretariu de doaozeci şi opt de coţi, şi lat de patru coţi să fie un păretariu, o măsură va fi la taote păretarele <f>[1]</f>.<br/>


text:
Şi cinci păretare să vor ţinea unul de altul, şi cealealalte cinci păretare să vor ţinea iară unul de altul.<br/>


text:
Şi vei face lor chiotori vinete, la mar-ginea unui păretariu de o parte la împreunare <f>[2]</f>, şi aşea vei face la marginea păretariului din afară la împreunarea a doao.<br/>


text:
Şi cincizeci de chiotori vei face la un păretariu, şi cincizeci de chiotori vei face de o parte a păretariului, ca să se împreune cu al doilea păretariu, cu faţa unul cătră altul împrotivă stând.<br/>


text:
Şi vei face cincizeci de copce de aur, şi vei împreuna păretarele unul cu altul cu copcele, şi va fi un cort.<br/>


text:
Şi vei face coperişuri <f>[3]</f> de păr acoperemânt preste cort, unsprăzeace coperişuri să le faci.<br/>


text:
Lungimea unui coperiş se fie de treizeci de coţi, şi de patru coţi să fie lăţimea unui coperiş, de o măsură de lungi vor fi unsprăzeace coperişuri <f>[4]</f>.<br/>


text:
Şi vei împreuna cinci coperişuri într-un loc, şi şease coperişuri într-un loc, şi vei îndoi coperişul al şeaselea în faţa cortului.<br/>


text:
Şi vei face cincizeci de chiotori la marginea unui coperiş, care va fi la mijlocul împreunării, şi cincizeci de chiotori vei face pre marginea coperişului, ce să împreună cu al doilea.<br/>


text:
Şi vei face cincizeci de verigi de aramă, şi vei împreuna verigile din chiotori, şi vei împreuna coperişurile şi vor fi unul.<br/>


text:
Şi vei pune dedesupt ce întreace din coperişurile cortului, jumătate ce întreace din coperişuri vei acoperi ce întreace din coperişurile cortului, vei coperi dindărăptul cortului.<br/>


text:
Un cot din acesta, un cot din acela, din ce va întreace din coperişuri, din lungimea coperişurilor cortului va fi de aco-perit preste coastele cortului, de o parte şi de ceaealaltă parte, ca să acopere.<br/>


text:
Şi vei face acoperemânt cortului piei de berbeace ruşite, şi preste acesta acoperemânturi piei vinete pre deasupra.<br/>


text:
Şi patruzeci de temeiuri de argint să faci la cei doaozeci de stâpi, doao temeiuri la un stâlp, de amândoao capetele lui, şi doao temeiuri la alt stâlp, de amândoao capetele lui.<br/>


text:
Şi patruzeci de temeiuri ale lor de argint, doao temeiuri la un stâlp, de amândoao capetele lui, şi doao temeiuri la alt stâlp, de amândoao capetele lui.<br/>


text:
Şi vor fi întocma de jos şi întru una să vor împreuna, şi vor fi întocma din capete cu o împreunare, aşea vei face la amândoao unghiurile întocma să fie.<br/>


text:
Şi vor fi opt stâlpi şi şeasesprăzeace temeiuri de argint, doao temeiuri la un stâlp, şi doao temeiuri la alt stâlp, de amândoao capetele lui.<br/>


text:
Şi cinci zăvoară de ceaealaltă parte a stâlpului cortului, şi cinci zăvoară în partea cea dindărăpt a stâlpului cortului de cătră mare.<br/>


text:
Şi zăvorul cel din mijloc prin mijlocul stâlpilor să se petreacă, de o parte până de ceaea parte.<br/>


text:
Şi stâlpii să-i feareci cu aur, şi verigile în care vei băga zăvoarăle să le faci de aur, şi zăvoarăle să le poleieşti cu aur.<br/>


text:
Lucru ţesut să-l faci heruvim şi să-l pui pre patru stâlpi neputrezi poleiţi cu aur, şi capetele lor de aur, şi temeiurile lor patru de argint.<br/>


text:
Şi vei pune acoperemântul pre stâlpi; şi înlăuntrul acoperemântului vei băga sicriiul mărturiei, şi acoperemântul va osibi voao întră Sfânta şi întră Sfânta Sfintelor.<br/>


text:
Şi vei pune masa din afară de acoperemânt, şi sfeaşnicul înaintea measii despre partea cortului cea de cătră austru, şi masa o vei pune despre partea cortului cea de cătră miiazănoapte.<br/>


text:
Şi vei face uşii poală de acoperemânt vânăt şi mohorât şi roşu sucit şi de mătasă răsucită, lucru de împestritoriu.<br/>


text:
Şi vei face acoperemântului cinci stâlpi neputrezi; şi-i vei polii cu aur, şi căpătâiele lor de aur, şi vei vărsa lor cinci temeiuri de aramă.<br/>


text:
Şi să faci jertvenic din leamne neputrede de cinci coţi de lung, şi de cinci coţi de lat, cu patru unghiuri să fie jertvenicul şi de trei coţi înălţimea lui.<br/>


text:
Şi vei face coarne în caele patru unghiuri, dintr-însul să fie coarnele, şi le vei acoperi cu aramă.<br/>


text:
Şi vei face cunună jertvenicului şi acoperemântului lui, şi păharăle lui şi furcuţele lui şi vatra lui şi toate vasele lui le vei face de aramă.<br/>


text:
Şi să faci lui grătariu de aramă în chip de mreajă, şi vei face grătariului patru verigi de aramă în patru cornuri.<br/>


text:
Şi le vei pune supt grătariul jertvenicului din jos, şi va fi grătariul până la jumătatea jertvenicului.<br/>


text:
Şi vei băga rudele în verigi, şi să fie rudele la amândoao capetele jertvenicului, ca să-l poată râdica.<br/>


text:
Şi vei face curte cortului despre partea cea de cătră austru, păretarele curţii de mătasă răsucită lungi de o sută de coţi de o lature.<br/>


text:
Şi stâlpii lor doaozeci, şi temeiurile lor doaozeci de aramă, şi verigile lor şi arcurile lor de argint.<br/>


text:
Aşea şi în laturea cea de cătră miiazănoapte, pânzăle de o sută de coţi de lungi, şi stâlpii lor doaozeci, şi temeiurile lor doaozeci de aramă, şi verigile lor şi arcurile stâlpilor şi temeiurile lor ferecate cu argint.<br/>


text:
Iară lăţimea curţii de cătră mare pânză <f>[1]</f> de cincizeci de coţi, şi stâlpii lor zeace, şi temeiurile lor zeace.<br/>


text:
Şi lăţimea curţii de cătră răsărit, pânză de cincizeci de coţi, şi stâlpii lor zeace, şi temeiurile lor zeace.<br/>


text:
Şi de cincisprăzeace coţi înălţimea pânzălor de o parte; stâlpii lor trei, şi temeiurile lor trei.<br/>


text:
Şi de ceaealaltă parte, cincisprăzeace coţi de înalte pânzele, stâlpii lor trei, şi temeiurile lor trei.<br/>


text:
Şi acoperemântul porţii curţii de doaozeci de coţi de înalt, vânăt şi mohorât şi roşu împletit şi mătasă răsucită cu împestrituri de croitoriu, stâlpii lor patru, şi temeiurile lor patru.<br/>


text:
Toţi stâlpii curţii împrejur ferecaţi cu argint, şi capetele lor de argint, şi temeiurile lor de aramă.<br/>


text:
Iară lungimea curţii de câte o sută preste sută, şi lărgimea de câte cincizeci preste cincizeci, şi înălţimea de cinci coţi de mătasă răsucită, şi temeiurile lor de aramă.<br/>


text:
Şi toate vasele, şi toate unealtele, şi ţeruşii <f>[2]</f> curţii de aramă (şi vei face haine vinete şi mohorâte şi roşii, ca să slujească cu eale întru ceale sfinte) <f>[3]</f>.<br/>


text:
Şi tu porunceaşte fiilor lui Israil să aducă ţie untdelemn de masline fără drojdii, curat, ales, pentru candilă, ca să arză lumină totdeauna în cortul mărturiei, din afară de acoperemântul ce easte preste aşezământul de leage.<br/>


text:
Şi o va aprinde Aaron şi fiii lui de seara până dimineaţa înaintea Domnului, leage veacinică întru neamurile voastre de la fiii lui Israil.<br/>


text:
Şi tu ado la tine pre Aaron, fratele tău, şi pre fiii lui, şi din fiii lui Israil, ca să preoţească Mie Aaron şi Nadav şi Aviud şi Eliazar şi Itamar, fiii lui Aaron.<br/>


text:
Şi tu grăiaşte tuturor celor cu cuget înţelept, pre carii i-am umplut de duhul înţelepciunei şi al înţeleagerii, şi vor face veşmânt sfânt lui Aaron spre sfinţire, cu care să preoţască Mie.<br/>


text:
Şi aceastea sânt veşmintele care vor face: pieptariu şi umărariu şi haină până la călcâie şi haină strălucită şi mitră şi brâu, şi vor face veşminte sfinte lui Aaron şi fiilor lui, ca să preoţască Mie.<br/>


text:
Şi ţesătura umărarelor, carea easte într-însul, după facere dintr-însul, va fi de aur curat şi de vânăt şi de mohorât şi de roşu tors şi de mătasă răsucită.<br/>


text:
Lucru de meşteşug de pietri, săpătură de peceate, vei săpa amândoao pietrile pre numele fiilor lui Israil.<br/>


text:
Şi vei pune amândoao pietrile preste umerii umărariului, pietri de pomenire sânt fiilor lui Israil, şi va lua Aaron numele fiilor lui Israil înaintea Domnului, preste amândoi umerii săi pomenire pentru ei.<br/>


text:
Şi vei face doao lănţişoare de aur curat, amestecate cu flori, lucru împletit, şi vei pune lănţişoarele împletite preste pavăze pre umerii lor dinainte.<br/>


text:
Şi vei face engolpion de judecăţi, lucru de ţesătoriu, după tocmeala umărariului să-l faci din aur şi din vânăt şi din mohorât şi din roşu sucit şi din mătasă răsucită îl vei face.<br/>


text:
Şi vei ţease într-însul ţesături de piiatră cu patru rânduri, un rând de pietri va fi sardion, topazion şi smaragd un rând.<br/>


text:
Şi al patrulea rând hrisolitos şi virilion şi onihion, acoperite cu aur şi legate cu aur, să fie după rândul lor.<br/>


text:
Şi pietrile să fie, după numele fiilor lui Israil, doaosprăzeace, înaintea Domnului, pre amândoi umerii lui doaosprăzeace după numele lor, după neamurile lor, săpături de peceţi, fieştecăruia după nume, să fie doaosprăzeace neamuri.<br/>


text:
Şi va purta Aaron numele fiiilor lui Israil în engolpionul judecăţii pre piept, când va întra în sfânta, pomenire înaintea lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi vei pune pre engolpionul judecăţii lănţişoarele ceale lănţuite, pre amândoao părţile engolpionului le vei pune.<br/>


text:
Şi vei pune pre engolpionul judecăţii arătarea şi adevărul, şi va fi pre pieptul lui Aaron, când va întra în sfânta înaintea Domnului, şi va purta Aaron judecăţile fiilor lui Israil pre piept înaintea Domnului pururea.<br/>


text:
Şi va fi gura ei dintr-însa în mijloc, având primb împrejurul gurii, lucru ţesut, împletitura ţesută dintr-însa, ca să nu să spintece.<br/>


text:
Şi vei face pre marginea hainei din jos ca nişte rodii mici de rodii înfloriţi, de vânăt şi de mohorât şi de roşu sucit şi de mătasă răsucită pre marginea hainei împrejur.<br/>


text:
Şi într-acestaşi chip, rodii mici de aur şi clopoţei în mijlocul lor primprejur, după fieştecare rodii de aur clopoţel, şi floare pre marginea hainei primprejur.<br/>


text:
Şi va fi când va sluji Aaron, ascultat va fi glasul lui, când va întra în sfânta înaintea Domnului, şi când va ieşi, ca să nu moară.<br/>


text:
Şi vei pune preste ea vânăt sucit, şi va fi pre mitră înaintea feaţii mitrei, şi va fi deasupra frunţii lui Aaron.<br/>


text:
Şi va purta Aaron păcatele celor sfinte <f>[1]</f>, oricâte vor sfinţi fiii lui Israil, a toată darea sfintelor lor, şi va fi pre fruntea lui Aaron pururea priimită lor înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi legăturile hainelor de mătasă, şi vei face mitră de vison, şi brâu vei face lucru împestrit.<br/>


text:
Şi fiilor lui Aaron vei face haine şi brâie, şi chidare <f>[2]</f> vei face lor spre cinste şi spre mărire.<br/>


text:
Şi vei îmbrăca cu aceastea pre Aaron, fratele tău, şi pre fiii lui după dânsul, şi vei unge pre ei, şi vei umplea <f>[3]</f> mânile lor, şi vei sfinţi pre ei, ca să fie Mie preoţi.<br/>


text:
Şi vei face lor rochii de in să acopere ruşinea trupului lor, de la brâu până la coapse să fie.<br/>


text:
Şi va purta Aaron şi fiii lui aceastea, când vor întra în cortul mărturiei, sau când vor mearge să slujească la jertvenicul sfinţeniei, şi nu vor aduce preste sine păcat, ca să nu moară. Leage veacinică lui şi seminţiei lui după dânsul.<br/>


text:
Vei lua din boi un viţel şi doi berbeci curaţi şi pâine azimă frământată în untdelemn, şi făină de grâu ales să le faci.<br/>


text:
Şi pre Aaron şi pre fiii lui vei aduce la uşile cortului mărturiei, şi vei spăla pre ei cu apă.<br/>


text:
Şi, luând veşmintele, vei îmbrăca pre Aaron, fratele tău, şi haina cea până jos şi umărariul engolpionul, şi vei împreuna engolpionul cu umărariul.<br/>


text:
Şi vei pune lor chidarele, şi vor fi preoţi Mie în veac, şi vei săvârşi mâinile lui Aaron şi mâinile fiilor lui.<br/>


text:
Şi vei aduce un viţel la uşile cortului mărturiei, şi vor pune Aaron şi fiii mâinile pre capul viţelului înaintea Domnului, la uşile cortului mărturiei.<br/>


text:
Şi vei lua din sângele viţelului şi vei pune pre ceale doao coarne ale jertvenicului cu deagetul tău, iară celalalt sânge îl vei turna tot la fundul jertvenicului.<br/>


text:
Şi vei lua tot săul ce easte pre pântece şi praporul ficatului şi amândoi rărunchii şi săul cel de preste ei, şi le vei pune preste jertvenic.<br/>


text:
Iară cărnurile viţelului şi piialea şi balega le vei arde cu foc afară de tabără, că pentru păcat easte.<br/>


text:
Şi vei lua un berbeace <f>[1]</f>, şi Aaron şi fiii lui vor pune mâinile sale pre capul berbeacelui.<br/>


text:
Şi berbeacele îl vei face bucăţeale, şi vei spăla maţele şi picioarele cu apă, şi le vei pune deasupra bucăţealelor împreună cu capul.<br/>


text:
Şi vei aduce berbeacele tot pre jertvenic, ardere de tot Domnului, întru miros de bună mireasmă, tămâiare Domnului easte.<br/>


text:
Şi-l vei junghia, şi vei lua din sângele lui şi vei pune pre vârvul urechii ceii dreapte a lui Aaron, şi pre vârvul mâinii ceii dreapte, şi pre vârvul piciorului celui drept, şi pre vârvurile urechilor celor dreapte a fiilor lui, şi pre vârvurile mâinilor dreapte, şi pre vârvurile picioarelor dreapte.<br/>


text:
Şi vei lua din sângele care easte pre jertvenic şi din untuldelemn al ungerii, şi vei stropi preste Aaron şi preste veşmântul lui şi preste fiii lui şi preste veşmintele fiilor lui împreună cu dânsul, şi să va sfinţi el şi haina lui şi fiii lui, şi hainele fiilor lui cu dânsul; iară sângele berbeacelui îl vei turna pre jertvenic împrejur.<br/>


text:
Şi vei lua de la berbeace grăsimea lui şi grăsimea carea acopere pântecele şi praporul ficatului şi rărunchii amândoi şi grăsimea cea de preste ei şi braţul cel drept, că easte săvârşire aceasta.<br/>


text:
Şi o pâine din ceale cu untuldelemn şi o plăcintă din corfa azimelor celor puse înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi vei pune toate pre mâinile lui Aaron şi pre mâinile fiilor lui, şi vei osibi pre aceastea osibire înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi le vei lua pre eale din mâinile lor, şi le vei aduce pre jertvenicul arderii de tot întru miros de bună mireazmă înaintea Domnului, jertvă easte Domnului.<br/>


text:
Şi vei lua pieptul din berbeacele săvârşirei, care easte a lui Aaron, şi-l vei osibi pre el osibire înaintea Domnului, şi va fi ţie parte.<br/>


text:
Şi vei sfinţi pieptul cel osibit şi braţul cel osibit, care s-au luat din berbeacele săvârşirei de la Aaron şi de la fiii lui.<br/>


text:
Şi va fi lui Aaron şi fiilor lui leage veacinică de la fiii lui Israil, că easte aceasta osibire şi luoare din jertvele ceale de mântuire a fiilor lui Israil, luoare Domnului.<br/>


text:
Şi haina sfintei, carea easte a lui Aaron, va fi fiilor lui după dânsul, să se ungă ei întru acealea şi să se săvârşească mâinile lor.<br/>


text:
Şeapte zile să va îmbrăca cu aceaea preotul, carele din fiii lui Israil în locul lui va întra în cortul mărturiei să slujească în ceale sfinte.<br/>


text:
Şi vor mânca Aaron şi fiii cărnurile berbeacelui, şi pâinile ceale din corfă, şi lângă uşile cortului mărturiei le vor mânca pre eale.<br/>


text:
Întru care s-au sfinţit întru dânsele, ca să se săvârşească mâinile lor, să-i sfinţască pre ei, şi cei de alt neam să nu mănânce dintr-însele pentru că sânt sfinte.<br/>


text:
Iară de va rămânea din cărnurile jertvei săvârşirei şi din pâine până dimineaţa, vei arde acealea cu foc, nu să vor mânca, că sfinţire sânt.<br/>


text:
Şi vei face lui Aaron şi fiilor lui aşea după toate câte am poruncit ţie, în şeapte zile vei săvârşi mâinile lor.<br/>


text:
Şi viţelul cel pentru păcat îl vei face în zioa curăţeniei, şi vei curăţi jertvenicul, când te vei sfinţi tu pre el, şi-l vei unge ca să-l sfinţeşti.<br/>


text:
În şeapte zile vei curăţi jertvenicul şi-l vei sfinţi, şi va fi jertvenicul Sfânta Sfintelor, tot cel ce să va atinge de jertvenic să va sfinţi.<br/>


text:
Iară ceale ce vei face pre jertvenic aceastea sânt: doi miei curaţi de câte un an în toate zilele pre jertvenic, necurmat, jertvă necurmată.<br/>


text:
Şi a zeacea parte de făină curată frământată cu untdelemn aşezat, a patra parte din in <f>[2]</f>, şi turnare de vin a patra parte din in la un miel.<br/>


text:
Şi mielul al doilea îl vei face seara, după jertva cea de dimineaţa, şi după turnarea lui <f>[3]</f>, vei face spre miros de bună mireazmă jertvă Domnului.<br/>


text:
Jertva cea necurmată întru neamurile voastre înaintea Domnului la uşile cortului mărturiei, întru carea Mă voiu arăta ţie acolo, ca să grăiesc ţie.<br/>


text:
Şi voiu sfinţi cortul mărturiei şi jertvenicul, şi pre Aaron şi pre fiii lui voiu sfinţi, ca să preoţască Mie.<br/>


text:
Şi vor cunoaşte că Eu sânt Domnul Dumnezeul lor, Cel ce i-am scos pre ei din pământul Eghiptului, să Mă chem lor şi să fiu lor Dumnezeu.<br/>


text:
Şi vei face Mie jertvenic de tămâiare din leamne neputrede, şi-l vei face de un cot de lung şi de un cot de larg.<br/>


text:
Şi-l vei polei cu aur curat, crătioara lui şi păreţii lui împrejur şi coarnele lui, şi vei face lui cunună de aur împletită împrejur.<br/>


text:
Şi doao verigi de aur curat vei face lui supt cununa cea împletită a lui, de amândoao laturile vei face întru amândoao coastele, şi să fie încleştate rudele, ca să-l râdice cu eale.<br/>


text:
Şi-l vei pune în preajma acoperemântului, care easte preste sicriiul mărturiilor, întru care mă voiu arăta Eu ţie acolo <f>[1]</f>.<br/>


text:
Şi va tămâia preste dânsul Aaron tămâie tocmită măruntă dimineaţa, dimineaţa, când va tocmi luminile, va tămâia preste dânsul.<br/>


text:
Şi când va aprinde Aaron lumina seara va tămâia preste dânsul tămâiare neîncetat, pururea înaintea Domnului întru neamurile lor.<br/>


text:
Şi nu veţi aduce preste el altă tămâie, aducere de jertvă, şi turnare să nu turnaţi preste dânsul.<br/>


text:
Şi să va ruga Aaron preste coarnele lui o dată în an din sângele curăţeniei păcatelor iertării, o dată în an va curăţi pre el în neamurile lor, Sfânta Sfintelor easte Domnului»”.<br/>


text:
„De vei luoa numărul fiilor lui Israil <f>[2]</f>, când vei cerceta pre ei, şi vor da fieştecarele răscumpărare pentru sufletul său Domnului, şi nu va fi întru ei cădeare, când să vor număra.<br/>


text:
Şi aceasta easte, care vor da cei ce să vor număra, jumătate de didrahmă, carea easte după didrahma cea sfântă, doaozeci de bani didrahma; iară jumătate de didrahmă dare Domnului.<br/>


text:
Cel bogat nu va adaoge, şi cel sărac nu va împuţina din jumătate de didrahmă a da dare Domnului <f>[3]</f>, să se roage pentru sufletele voastre.<br/>


text:
Şi vei luoa argintul cel dat de la fiii lui Israil, şi-l vei da la lucrul cortului mărturiei, şi va fi fiilor lui Israil pomenire înaintea Domnului, ca să se milostivească spre sufletele voastre”.<br/>


text:
„Fă spălătoare de aramă şi temeiul ei de aramă, ca se fie de spălat, şi o vei pune întră cortul mărturiei şi întră jertvenic.<br/>


text:
Şi vei turna într-însa apă, şi-şi vor spăla Aaron şi fiii lui dintr-însa mâinile şi picioarele cu apă.<br/>


text:
Când vor întra în cortul mărturiei să vor spăla cu apă, şi nu vor muri, sau când vor întra la jertvenic să slujească şi să aducă arderi de tot Domnului <f>[4]</f>, când vor întra în cortul mărturiei, să vor spăla cu apă, ca să nu moară.<br/>


text:
„Şi tu ia mirosuri de floare de smirnă aleasă, cinci sute de sicli, şi de scorţişoară mirositoare jumătate atâta, doao sute şi cincizeci, şi de trestie mirositoare, doao sute şi cincizeci.<br/>


text:
Şi vei face aceasta untdelemn ungere sfântă, mir mirositoriu cu meşteşugul făcătoriului de mir, untuldelemn ungere sfântă va fi.<br/>


text:
Şi toate vasăle lui şi sfeaşnicul, şi toate vasăle lui şi jertvenicul tămâierii şi jertvenicul arderilor de tot, şi toate vasăle lui.<br/>


text:
Şi le vei sfinţi pre eale, şi vor fi Sfintele Sfintelor, tot cel ce să va atinge de eale să va sfinţi.<br/>


text:
Şi vei grăi fiilor lui Israil, zicând: «Untuldelemn unsoare de ungere, sfânt va fi acesta voao întru neamurile voastre.<br/>


text:
Pre trupul omenesc să nu să ungă, şi după tocmeala <f>[5]</f> aceasta să nu vă faceţi voao aseamenea, sfânt easte şi sfinţenie va fi voao.<br/>


text:
Oricarele va face aseamenea şi oricarele va da dintr-însul la altul de neam strein va peri din norodul său»”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Ia ţie mirosuri stactie, şi onih şi halvan mirositoriu şi tămâie curată, una cât alta să fie.<br/>


text:
Şi vor face dintru aceastea tămâie miro-sitoare, lucru tocmit de făcătoriu de mir, amestecat, curat, lucru sfânt.<br/>


text:
Şi vei tăia dintru aceastea mărunt, şi vei pune în preajma mărturiilor, în cortul mărturiilor, de unde Mă voiu arăta ţie de acolo, Sfânta Sfintelor va fi voao tămâia.<br/>


text:
Şi l-am umplut de Duhul cel Dumnezeiesc al înţelepciunii şi al înţeleagerii şi al ştiinţii întru tot lucrul să cugete.<br/>


text:
Şi să fie mai mare preste meşteri, şi să lucreze aurul şi argintul şi arama şi vănătul şi mohorâtul şi roşul cel tors şi mătasa cea răsucită.<br/>


text:
Şi la lucrarea pietrilor şi la lucrurile cioplirei leamnelor, să lucreaze după toate lucrurile.<br/>


text:
Şi Eu l-am dat pre el şi pre Eliav, fiiul lui Ahisamah, din neamul lui Dan, şi la tot cel înţelept cu inima am dat înţelepciune, şi vor face toate câte am poruncit ţie.<br/>


text:
Cortul mărturiei şi sicriiul legii, şi milostivitoriul, care easte preste dânsul, şi gătirea cortului.<br/>


text:
Şi untuldelemn al ungerii şi tămâia tocmirii ceii sfinte, după toate câte am poruncit ţie vor face”.<br/>


text:
„Şi tu porunceaşte fiilor lui Israil, zicând: «Vedeţi şi păziţi sâmbetele Meale, că semn easte întră Mine şi întră voi întru neamurile voastre, ca să cunoaşteţi că Eu sânt Domnul, Cel ce vă sfinţesc pre voi.<br/>


text:
Şi păziţi sâmbăta, că sfântă easte aceasta Domnului şi voao, cel ce o va spurca pre aceasta cu moarte să va omorî, tot cel ce va face într-însa lucru va peri sufletul acela dintră norodul său.<br/>


text:
În şease zile vei lucra; iară a şeaptea zi easte sâmbătă, odihnă sfântă Domnului, tot carele va lucra în zioa a şeaptea cu moarte să va omorî.<br/>


text:
Legătură veacinică întră Mine şi întră fiii lui Israil, semn easte întră Mine veacinic, că în şease zile au făcut Domnul ceriul şi pământul, şi în zioa a şeaptea au încetat şi s-au odihnit»”.<br/>


text:
Şi au dat lui Moisi, îndată cât au încetat a grăi lui în muntele Sinaii, doao tăbli ale mărturiei, tăbli de piiatră scrisă cu deagetul lui Dumnezeu.<br/>


text:
Şi, văzând norodul că au întârziiat Moisi a să pogorî din munte, s-au adunat norodul la Aaron şi au zis lui:„Scoală-te şi ne fă noao dumnezei, carii să meargă înaintea noastră, că Moisi acela, omul carele ne-au scos pre noi din pământul Eghiptului, nu ştim ce s-au făcut lui”.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Aaron: „Luaţi cerceii cei de aur din urechile muierilor voastre şi a featelor şi-i aduceţi la Mine”.<br/>


text:
Şi au luat tot norodul cerceii cei de aur care era în urechile muierilor lor şi i-au adus la Aaron.<br/>


text:
Şi i-au luat din mâinile lor şi i-au închipuit în tipariu şi i-au făcut viţel vărsat, şi au zis: „Aceştia sânt dumnezeii tăi, Israile, carii te-au scos din pământul Eghiptului”.<br/>


text:
Şi, văzind Aaron, au zidit jertvenic înaintea lui, şi au strigat Aaron, zicând: „Sărbătoarea Domnului mâne”.<br/>


text:
Şi, mânecând a doao zi, au făcut arderi de tot şi au adus jertvă de mântuire; şi au şezut norodul de au mâncat şi au beut şi s-au sculat de au jucat.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi, zicând: „Pasă degrabă de te pogoară de aici, că fărădeleage au făcut norodul tău, pre carele l-ai scos din pământul Eghiptului.<br/>


text:
S-au abătut curând din calea carea ai poruncit lor, şi şi-au făcut şie viţel, şi s-au închinat lui, şi au jertvit lui, şi au zis:<br/>


text:
Şi acum lasă-Mă ca, mâniindu-Mă cu iuţime,asupra lor, să-i pierz pre ei, şi te voi face pre tine neam mare”.<br/>


text:
Şi s-au rugat Moisi înaintea Domnului Dumnezeu, şi au zis: „Pentru ce, Doamne, Te mânii cu iuţime pre norodul Tău, pre carele l-ai scos din pământul Eghiptului cu puteare mare şi cu braţul Tău cel înalt?<br/>


text:
Ca nu cumva să grăiască eghipteanii, zicând: «Cu vicleşug i-au scos pre ei să-i uciză în munţi, şi să-i piiarză pre ei de pre pământ», opreaşte iuţimea mâniei Tale şi Te îmblânzeaşte spre răutatea norodului Tău,<br/>


text:
Aducându-Ţi aminte de Avraam şi de Isaac şi de Iacov, robii Tăi, cărora Te-ai jurat pre Tine însuţi, şi ai grăit cătră ei, zi-când: «Înmulţi-voiu sămânţa voastră ca stealele ceriului de multă, şi tot pământul acesta», care ai zis să-l dai săminţiei lor şi să-l ţie în veaci”.<br/>


text:
Şi, întorcându-să Moisi, s-au pogorât din munte, şi ceale doao tăbli ale mărturiei în mâinile lui, table de piiatră scrise de amândoao părţile lor, de o parte, şi de ceaealaltă parte era scrise.<br/>


text:
Şi, auzind Iisus glasul norodului strigând, au zis cătră Moisi: „Glas de războiu easte în tabără”.<br/>


text:
Iară Moisi au zis: „Nu easte glas de ostaşi tari, nici glas de oameni slabi, carii fug, ci glas de oameni beaţi auz eu”.<br/>


text:
Şi, apropiindu-să de tabără, au văzut viţelul şi horele, şi, mâniindu-să cu iuţime Moisi, au aruncat din mâinile sale amândoao tablele şi le-au sfărmat supt munte.<br/>


text:
Şi, luând viţelul carele făcusă, l-au ars în foc şi l-au măcinat mărunt şi l-au presărat pre apă, şi au adăpat cu el pre fiii lui Israil.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Aaron: „Ce au făcut ţie norodul acesta, de ai adus preste ei păcat mare?”<br/>


text:
Şi au zis Aaron cătră Moisi: „Nu te mâniia, doamne, că tu ştii cum easte norodul acesta când să porneaşte.<br/>


text:
Că au zis mie: «Fă-ne noao dumnezei carii să meargă înaintea noastră, că Moisi, omul acela carele ne-au scos pre noi din pământul Eghiptului, nu ştim ce s-au făcut lui».<br/>


text:
Şi am zis lor: «La cine easte aur, adunaţi-l». Şi l-au adunat, şi l-au dat mie, şi l-am aruncat în foc, şi au ieşit viţelul acesta”.<br/>


text:
Şi, văzind Moisi norodul cum s-au răsipit (că-i răsipisă pre ei Aaron, bucurie vrăjmaşilor lor),<br/>


text:
Au stătut Moisi în uşea taberii şi au zis: „Cine easte al Domnului? Să vie la mine”. Şi s-au adunat la el toţi fiii lui Levi.<br/>


text:
Şi le-au zis lor: „Aceastea zice Domnul Dumnezeul lui Israil: «Puneţi fieştecarele sabiia sa pre coapsă, şi vă duceţi şi vă întoarceţi din poartă în poartă prin tabără, şi ucideţi fieştecarele pre fratele său, şi fieştecarele pre vecinul său, şi fieştecine pre deaproapele său»”.<br/>


text:
Şi au făcut fiii lui Levi după cum le-au poruncit lor Moisi, şi au căzut din norod în zioa aceaea ca la trei mii de oameni.<br/>


text:
Şi le-au zis lor Moisi: „Umplut-aţi mâinile voastre astăzi Domnului fieştecarele întru fiiul sau întru fratele său, ca să se dea preste voi binecuvântare”.<br/>


text:
Şi au fost a doao zi, zis-au Moisi cătră norod: „Voi aţi păcătuit păcat mare, şi acum mă voiu sui cătră Dumnezeu, ca să mă rog pentru păcatul vostru”.<br/>


text:
Şi s-au întors Moisi la Domnul, şi au zis: „Rogu-mă, Doamne, păcătuit-au norodul acesta, păcat mare făcându-şi şie dumnezei de aur.<br/>


text:
Şi acum, de vei să ierţi lor păcatul lor, iartă-l; iară de nu, ştearge-mă pre mine din cartea Ta, carea ai scris”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Pre cei ce au păcătuit înaintea Mea voiu ştear-ge pre ei din cartea Mea.<br/>


text:
Iară acum pasă, pogoară-te şi povă-ţuiaşte pre norodul acesta la locul care ţ-am zis ţie, iată, îngerul mieu va mearge înaintea feaţii tale; iară în zioa carea voiu socoti, voiu aduce preste ei pedeapsă pentru păcatul lor”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Mergi, suie-te de aici, tu şi norodul tău pre carele l-ai scos din pământul Eghiptului, la pământul care m-am jurat lui Avraam şi lui Isaac şi lui Iacov, zicând: «Seminţiei voastre voiu da pământul acesta.<br/>


text:
Şi împreună voiu trimite pre îngerul Mieu înaintea feaţii tale, şi va scoate pre amoreu şi pre heteu şi pre ferezeu şi pre ghergheseu şi pre eveu şi pre evuseu şi pre hananeu,<br/>


text:
Şi te voiu băga în pământul care curge lapte şi miiare, că nu Mă voiu sui împreună cu tine, că eşti norod tare la cerbice, ca să nu te pierz pre cale»”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul <f>[1]</f> fiilor lui Israil: „Voi, norod greu la cerbice, vedeţi să nu aduc Eu preste voi altă bătaie, şi voiu piiarde pre voi; acum, dară, luaţi-vă hainele măririlor voastre şi podoaba, şi voiu arăta ţie ceale ce voiu face ţie”.<br/>


text:
Şi, luând Moisi cortul său, l-au întins afară de tabără, departe de tabără, şi s-au chemat Cortul Mărturiei; şi au fost tot cel ce cerca pre Domnul ieşea la cort, afară de tabără.<br/>


text:
Şi, când întra Moisi în cortul cel afară de tabără, sta tot norodul uitându-să fieştecarele de la uşea cortului său, şi căuta când mergea Moisi până ce întra el în cort.<br/>


text:
Şi, după ce întra Moisi în cort, să pogo-rea stâlpul cel de nor şi sta la uşea cortului, şi grăia Moisi.<br/>


text:
Şi vedea tot norodul stâlpul cel de nor stând la uşea cortului şi, stând, tot norodul să închina fieştecarele de la uşea cortului său.<br/>


text:
Şi au grăit Domnul cătră Moisi faţă la faţă, ca cum ar grăi neştine cătră priiatinul său, şi-l trimitea la tabără, iară sluga Iisus, feciorul lui Navi, tinărul, nu ieşea din cort.<br/>


text:
Şi au zis Moisi cătră Domnul: „Iată, Tu zici mie: «Povăţuiaşte pre norodul acesta», şi nu mi-ai arătat pre cine vei să trimiţi împreună cu mine, şi Tu mi-ai zis mie: «Ştiu-te pre tine mai mult decât pre toţi, şi har ai la Mine».<br/>


text:
Deci, de am aflat har înaintea Ta, arată-Te mie pre Tine Insuţi cunoscut, să Te văz, ca să aflu har înaintea Ta şi ca să ştiu că norodul Tău easte acest neam mare”.<br/>


text:
Şi cum să va şti adevărat că am aflat har înaintea Ta, eu şi norodul Tău, fără numai de vei mearge Tu împreună cu noi? Şi mă voiu mări eu şi norodul Tău mai mult decât toate neamurile, câte sânt pre pământ”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Şi acest cuvânt al tău, care l-ai grăit, voiu face că ai aflat har înaintea Mea şi te ştiu pre tine mai mult decât pre toţi”.<br/>


text:
Şi au zis: „Eu voiu mearge înaintea ta cu mărirea Mea, şi voiu chema cu numele Mieu, Domnul înaintea ta, şi voiu milui pre cine voiu milui, şi nu Mă voiu îndura de cine nu Mă voiu îndura”.<br/>


text:
Şi când va treace mărirea Mea, te voiu pune în gaora pietrii şi voiu acoperi cu mâna mea preste tine până ce voiu treace.<br/>


text:
Şi voiu lua în laturi mâna Mea, şi atunci vei vedea dosul Mieu; iară faţa Mea nu să va arăta ţie”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Ciopleaşte-ţi doao table de piiatră, ca şi ceale dintâiu, şi Te suie la Mine în munte, şi voiu scrie pre table cuvintele care era pre tablele ceale dintâiu, care le-ai sfărâmat.<br/>


text:
Şi te găteaşte dimineaţă şi te vei sui pre muntele Sinaii, şi vei sta înaintea Mea acolo, pre vârvul muntelui.<br/>


text:
Şi nimenea să nu să suie cu tine, şi nimenea să nu să ivească în tot muntele, şi oile şi boii să nu pască aproape de muntele acela”.<br/>


text:
Şi au cioplit Moisi doao tăbli de piiatră, ca şi ceale dintâiu, şi, mânecând de dimineaţă, s-au suit în muntele Sinaii, după cum i-au poruncit Domnul, şi au luat Moisi ceale doao table de piiatră.<br/>


text:
Şi au trecut Domnul înaintea feaţii lui, şi au chemat: „Domnul Dumnezeu îndurat şi milostiv, îndelung răbdătoriu şi mult milostiv, şi adevărat.<br/>


text:
Cel ce păzeaşte dreptatea şi face milă la mii, Cel ce ştearge fărădelegile şi nedreptăţile şi păcatele şi nu curăţeaşte pre cel vinovat, Cel ce aduce fărădelegile părinţilor preste fii şi preste fiii fiilor şi preste a treia şi a patra neam”.<br/>


text:
Şi au zis: „De am aflat har înaintea Ta, să meargă Domnul mieu împreună cu noi, că norodul easte tare la cerbice, şi vei lua Tu păcatele noastre şi fărădelegile noastre, şi vom fi ai Tăi”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Iată, Eu puiu ţie legătură înaintea a tot norodul tău, face-voiu lucruri mărite, care nu s-au făcut în tot pământul şi în tot neamul, şi va vedea tot norodul întru carii eşti tu lucrurile Domnului, că minunate sânt ceale ce voiu face Eu ţie.<br/>


text:
Ia tu aminte toate câte poruncesc Eu ţie. Iată, Eu scoţ dinaintea feaţii voastre pre amoreu şi pre hananeu şi pre ferezeu şi pre heteu şi pre eveu şi pre ghergheseu şi pre ievuseu.<br/>


text:
Ia-ţi aminte ţie, ca nu cumva să pui legătură cu cei ce şăd pre pământul întru care întri ca să nu să facă piiadecă întru voi.<br/>


text:
Capiştile <f>[1]</f> lor să le stricaţi, şi stâlpii <f>[2]</f> lor să-i zdrobiţi, şi desişurile <f>[3]</f> lor să le tăiaţi, şi idolii dumnezeilor lor să-i ardeţi în foc.<br/>


text:
Că nu vă veţi închina la alţi dumnezei, că Domnul Dumnezeu nume răvnind, Dumnezeu răvnitoriu easte.<br/>


text:
Ca nu cumva să pui legătură cu cei ce şed pre pământ şi vor curvi după dumnezeii lor şi vor jertvi dumnezeilor lor şi te vor chema şi vei mânca din jertvele lor.<br/>


text:
Şi vei lua din featele lor feciorilor tăi, şi din featele tale vei da feciorilor lor, şi vor curvi featele tale după dumnezeii lor, şi vor curvi feciorii tăi după dumnezeii lor.<br/>


text:
Şi sărbătoarea azimelor să o păzăşti: şeapte zile vei mânca azime, după cum am poruncit ţie la vreame în luna cea dintâiu, pentru că în luna cea dintâiu ai ieşit din Eghipt.<br/>


text:
Toată partea bărbătească ce deşchide pântecele a Mea va fi, tot cel întâiu născut al vacii <f>[4]</f> şi cel întâiu născut al oii.<br/>


text:
Şi cel întâiu născut al asinului vei răscumpăra cu oaie; iară de nu-l vei răscumpăra, vei da preţul lui, tot cel întâiu născut al fiilor tăi vei răscumpăra, să nu te arăţi înaintea Mea deşert.<br/>


text:
În şease zile lucrează; iară în zioa a şeaptea te vei odihni, de sămânat şi de seacere vei odihni.<br/>


text:
Şi sărbătoarea săptămânilor vei face Mie, începătura seacerii grâului şi sărbătoarea adunării la miezul anului.<br/>


text:
În trei vremi ale anului să va arăta toată partea ta cea bărbătească înaintea Domnului Dumnezeului lui Israil.<br/>


text:
Căci când voiu scoate neamurile dinaintea feaţii tale şi voiu lăţi hotarăle tale, şi nimenea nu va pofti pământul tău, când te vei sui să te arăţi înaintea Domnului Dumnezeului tău în trei vremi ale anului,<br/>


text:
Să nu junghi preste dospit sângele jertvelor Meale, şi să nu doarmă până dimineaţa jertva sărbătoarei Paştilor.<br/>


text:
Pârga rodurilor pământului tău vei aduce în Casa Domnului Dumnezeului tău. Să nu fierbi mielul în laptele mumei lui”.<br/>


text:
Şi au zis Domnul cătră Moisi: „Scrie ţie cuvintele aceastea, că preste aceastea voiu face cu tine şi cu Israil legătură”.<br/>


text:
Şi au fost acolo Moisi înaintea Domnului patruzeci de zile şi patruzeci de nopţi, pâine nu au mâncat şi apă nu au beut, şi au scris pre table cuvintele aceastea ale legăturii, ceale zeace cuvinte <f>[5]</f>.<br/>


text:
Iară când s-au pogorât Moisi din munte, şi ceale doao table era în mâinile lui Moisi, şi, pogorându-să din munte, Moisi nu ştiia că s-au fost mărit vedearea feaţii obrazului lui de când i-au grăit Dumnezeu lui.<br/>


text:
Şi au văzut Aaron şi toţi bătrânii lui Israil pre Moisi, şi era mărită vedearea feaţii obrazului lui, şi s-au temut a să apropiia la dânsul.<br/>


text:
Şi i-au chemat pre ei Moisi, şi s-au întors cătră dânsul Aaron şi toţi boiarii adunării, şi au grăit lor Moisi.<br/>


text:
Şi după aceasta au venit la dânsul toţi fiii lui Israil, şi le-au poruncit lor toate câte au poruncit cătră dânsul Domnul în muntele Sinaii.<br/>


text:
Şi, când întra Moisi înaintea Domnului să grăiască Lui, lua acoperemântul până ce ieşea. Şi după ce ieşea, grăia tuturor fiilor lui Israil ceale ce i-au poruncit lui Domnul.<br/>


text:
Şi au văzut fiii lui Israil faţa lui Moisi că s-au mărit, şi şi-au acoperit Moisi faţa sa, până când întra să grăiască cu dânsul.<br/>


text:
Şi au strâns Moisi toată adunarea fiilor lui Israil, şi le-au zis lor: „Aceastea sânt cuvintele care au zis Domnul să le faceţi”.<br/>


text:
„Şease zile să lucri; iară în zioa a şeaptea să odihneşti, că easte sfântă sâmbăta, odihnă Domnului, tot carele va lucra întru ea să moară.<br/>


text:
Şi au grăit Moisi cătră toată adunarea fiilor lui Israil, zicând: „Acesta easte cuvântul, care au poruncit Domnul, zicând:<br/>


text:
«Luaţi de la voi voao <f>[1]</f> dare Domnului, şi toţi cei ce priimesc cu inima vor aduce pârgă Domnului: aur, argint, aramă.<br/>


text:
Şi tămâia şi untuldelemn al ungerii şi untuldelemn cel de la candilă şi untuldelemn al ungerii.<br/>


text:
Şi veşmintele ceale sfinte ale lui Aaron, preotului, şi veşmintele cu care slujesc cu eale în sfânta şi hainele ceale de preoţie fiilor lui Aaron»”.<br/>


text:
Şi au adus fieştecarele ce-l trăgea inima, şi ce li să părea cu sufletul lor dar Domnului la toate lucrurile cortului mărturiei şi la toată gătirea lui şi la toate veşmintele sfintei.<br/>


text:
Şi au adus bărbaţii de la muieri, fieştecarele ce i s-au părut cu cugetul, au adus peceţi şi cercei şi ineale şi împletituri şi salbe şi orice vas de aur.<br/>


text:
Şi toţi câţi au adus dar de aur Domnului, şi la carii s-au aflat mătasă şi piei vinete şi piei de berbeace ruşite.<br/>


text:
Tot cel ce au adus dar, argint şi aramă au adus daruri Domnului, şi la carii s-au aflat leamne neputrede, la toate lucrurile gătirii au adus.<br/>


text:
Şi toată muiarea cea înţăleaptă cu cugetul, carea cu mâinile toarce, au adus tors vânăt şi mohorât şi roşu şi mătasă, şi toate muierile cărora le-au părut cu cugetul lor întru înţelepciune au tors păr de capră.<br/>


text:
Şi boiarii au adus pietri de smaragd şi pietri de plinire <f>[2]</f> la umărariu şi la engolpion.<br/>


text:
Şi tot bărbatul şi muiarea pre carii aducea cugetul lor întra şi făcea toate lucrurile câte au poruncit Domnul prin Moisi să facă, au adus fiii lui Israil dar Domnului.<br/>


text:
Şi au zis Moisi fiilor lui Israil: „Iată, au chemat Dumnezeu anume pre Veseleil a lui Urie, fiiului lui Or, din neamul lui Iuda.<br/>


text:
Şi l-au umplut pre el de duh dumnezăiesc de înţelepciune şi de priceapere şi de ştiinţa a toate.<br/>


text:
Să fie mai mare preste meşteri <f>[5]</f>, după toate lucrurile arhitecturii, să facă aurul şi argintul şi arama, şi să cioplească piiatra, şi să lucreaze leamnele.<br/>


text:
Şi i-au umplut pre ei de înţelepciune şi de priceapere, de cuget, toate să le priceapă, să facă lucrurile sfintei, şi ceale ţesute şi împestrite să le ţeasă cu roşu şi cu mohorât şi cu mătasă, să facă tot lucrul arhitecturii, de împestrit”.<br/>


text:
Şi au făcut Veseleil şi Eliav, şi tot cel înţelept cu cugetul, cui s-au dat înţelepciune şi ştiinţă întru dânşii, să priceapă a face toate lucrurile care să cuvin la ceale sfinte şi la toate câte au poruncit Domnul.<br/>


text:
Şi au chemat Moisi pre Veseleil şi pre Eliav şi pre toţi câţi avea înţelepciune, cărora le-au dat Dumnezeu ştiinţă în inimă, şi pre toţi carii de bunăvoie au voit să meargă la lucruri ca să le săvârşească, şi au luat de la Moisi toate darurile care le-au adus fiii lui Israil la toate lucrurile sfintei, ca să le facă pre eale.<br/>


text:
Şi vinea toţi înţelepţii carii făcea toate lucrurile sfintei, fieştecarele după lucrul său carele lucra, şi au zis cătră Moisi că: „Mai mult aduce norodul, decât sânt lucrurile care au poruncit Domnul să se facă”.<br/>


text:
Şi au poruncit Moisi şi au strigat în tabără, zicând: „Bărbat şi muiare să nu mai aducă la începăturile sfintei”.<br/>


text:
Şi s-au oprit norodul a mai aduce, şi lucrurile lor au fost lor de ajuns la lucru să le facă pre eale, şi au mai rămas.<br/>


text:
Şi au făcut tot înţeleptul la cuget întru cei ce lucra la cort zeace păretare de mătasă împletită şi de vânăt şi de mohorât şi de roşu împletit, heruvim, lucru de ţesătoriu le-au făcut pre eale.<br/>


text:
Lungul unui păretariu de doaozeci şi opt de coţi, şi de lat de patru coţi un păretariu era, o măsură era la toate păretarele.<br/>


text:
Şi au făcut chiotori vinete la marginea unui păretariu, de o parte, la împreunare, şi aşea au făcut la marginea păretariului celui din afară la împreunarea a doao, cincizeci de chiotori au făcut de o parte a păretariului şi cincizeci de chiotori au făcut de ceaea parte a păretariului, după împreunarea celui de al doilea, cu faţa unul cătră altul căutând fieştecarele.<br/>


text:
Şi au făcut cincizeci de copce de aur, şi au împreunat păretarele unul cu altul cu copcele, şi să făcea un cort.<br/>


text:
Lungul unii piei era de treizeci de coţi, şi de patru coţi latul unii piei, de o măsură era ceale unsprăzeace piei; şi împreunate cinci piei într-un loc şi şease într-un loc.<br/>


text:
Şi au făcut cincizeci de chiotori pre marginea pieii ceii din mijloc, după împreunare, şi cincizeci de chiotori au făcut pre marginea pieii ce să împreună cu a doao.<br/>


text:
Şi au făcut cincizeci de copce de aramă, şi au împreunat copcele de chiotori şi au împreunat pieile, şi s-au făcut una.<br/>


text:
Şi au făcut acoperemânt cortului piei de berbeci roşite, şi acoperemânturi piei vinete deasupra.<br/>


text:
Aşea au făcut la toţi stâlpii cortului, şi au făcut stâlpii cortului doaozeci de stâlpi despre laturea cea cătră austru, şi patruzeci de temeiuri de argint au făcut la doaozeci de stâlpi.<br/>


text:
Doao temeiuri la un stâlp, de amândoao părţile lui, şi doao temeiuri la un stâlp, de amândoao părţile lui.<br/>


text:
Şi la laturea a doao de cătră miiazănoapte, doaozeci de stâlpi şi patruzeci de temeiuri la dânşii de argint, doao temeiuri la un stâlp, de amândoao părţile lui, şi doao temeiuri la un stâlp, de amândoao părţile lui.<br/>


text:
Aşea au făcut la amândoao părţile celor doao unghiuri, şi era opt stâlpi, şi temeiurile lor de argint şeasesprăzeace, doao temeiuri la un stâlp şi doao temeiuri la alt stâlp, de amândoao părţile lui <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi zăvorul cel din mijloc prin mijlocul stâlpilor să petrecea, de la o lature până în ceaealaltă lature.<br/>


text:
Şi verigile lor prin care să băga rudele le-au făcut de aur, şi zăvoarăle le-au ferecat cu aur.<br/>


text:
Şi au făcut acoperemânt de vânăt şi mohorât şi de roşu împletit şi de mătasă răsucită, lucru ţesut l-au făcut heruvim.<br/>


text:
Şi l-au pus pre patru stâlpi neputrezi ferecaţi cu aur, şi căpătâiele lor de aur, şi temeiurile lor patru de argint.<br/>


text:
Şi au făcut poală la uşea cortului de vânăt, şi de mohorât şi de roşu împletit şi de mătasă răsucită, lucru împistrit.<br/>


text:
Şi au făcut Veseleil sicriiul din leamne neputrede, de doi coţi şi jumătate de lung, şi de un cot şi jumătate de lat, şi de un cot şi jumătate de înalt.<br/>


text:
Şi l-au ferecat cu aur curat dinlăuntru şi dinafară, şi i-au făcut lui zimte <f>[1]</f> sucit de aur împregiur.<br/>


text:
Şi au vărsat patru verigi de aur pre patru cornuri ale lui, doao verigi de o lature, şi doao verigi de ceaealaltă lature.<br/>


text:
Şi au făcut jertvenic milostivitoriu de aur curat de doi coţi şi jumătate de lung, şi de un cot şi jumătate de lat.<br/>


text:
Un heruvim de o lature, şi alt heruvim de ceaealaltă lature a jertvenicului, şi au făcut pre acei doi heruvimi de amândoao laturile lui.<br/>


text:
Şi era amândoi heruvimii întinzind ari-pile sale deasupra, umbrind cu aripile sale preste jertvenic, şi feaţele lor una cătră alta, cătră jertvenic era feaţele heruvimilor.<br/>


text:
Şi au făcut masă de leamne neputrede de doi coţi de lungă şi de un cot de lată şi de un cot şi jumătate de înaltă.<br/>


text:
Şi i-au vărsat ei patru verigi de aur la patru părţi ale picioarelor ei, supt cununa cea împletită.<br/>


text:
Şi au făcut vasele measii, blidele ei şi cădealniţile şi căuşile şi năstrăpile, cu care va turna, de aur curat.<br/>


text:
Şease fofeaze ieşind din laturi, trei fofeaze ale sfeaşnicului din o lature a lui, şi trei din ceaealaltă lature a lui.<br/>


text:
Scafa supt ceale doao fofeaze dintr-însul, şi scafa supt ceale doao fofeaze dintr-însul, aşea ceale şease fofeaze care ies din sfeaşnic.<br/>


text:
Şi au făcut jertvenic de tămâiare din leamne neputrede de un cot de lung, şi de un cot de lat, în patru muchi, şi de doi coţi înălţimea lui, dintr-însul era coarnele lui.<br/>


text:
Şi i-au făcut lui cunună împletită de aur împrejur, şi doao verigi de aur curat i-au făcut lui supt cununacea împletită a lui, de amândoao laturile lui, la amândoao coastele lui, la verigile rudelor, ca să râdice cu acealea.<br/>


text:
Şi au făcut untuldelemn cel sfânt al ungerii şi tocmirea tămâiei curat, lucru de făcătoriu de mir.<br/>


text:
Şi au făcut jertvenic de ardere de tot din leamne neputrede de cinci coţi de lung, şi de cinci coţi de lat, în patru muchi era jertvenicul, şi de trei coţi înălţimea lui.<br/>


text:
Şi au făcut coarnele pre ceale patru muchi, dintr-însul era coarnele, şi le-au acoperit cu aramă.<br/>


text:
Şi au făcut cunună jertvenicului, şi acoperemântul lui şi păharăle lui şi furcuţele ceale de carne ale lui şi cădealniţa lui şi toate vasăle lui le-au făcut de aramă.<br/>


text:
Şi au făcut grătariului patru verigi de aramă în patru părţi, şi le-au pus supt grătariul până la jumătate de jertvenic.<br/>


text:
Şi au făcut rude jertvenicului de leamne neputrede, şi le-au ferecat cu aramă, şi au băgat rudele prin verigile ceale din coastele jertvenicului, când l-au râdicat pre el.<br/>


text:
Şi au făcut spălătoare de aramă, şi temeiul ei de aramă întră <f>[1]</f> oglinzile muierilor celor ce au postit, care au postit la uşile cortului mărturiei <f>[2]</f>.<br/>


text:
Şi au făcut curtea, despre amiiazăzi, pânzele curţii, de roşu răsucit, de o sută preste sută de coţi.<br/>


text:
Şi stâlpii lor, doaozeci, şi temeiurile lor, doaozeci de aramă, şi copcele lor şi aripile lor, de argint.<br/>


text:
Şi în laturea cea despre miiazănoapte, de o sută preste sută de coţi, şi stâlpii lor doaozeci, şi temeiurile lor doaozeci de aramă, şi copcele lor şi aripile lor, de argint.<br/>


text:
Şi, în laturea cea despre mare, păretare de cincizeci de coţi, stâlpii lor, zeace, şi temeiurile lor, zeace, şi copcele lor şi aripile lor, de argint.<br/>


text:
Şi dindărăptul al doilea, de o parte şi de alta, spre uşea curţii, păretare de cincisprăzeace coţi, şi stâlpii lor, trei, şi temeiurile lor, trei.<br/>


text:
Şi temeiurile stâlpilor, de aramă, şi chiotorile lor, de argint, şi capetele lor, ferecate primprejur cu argint, şi stâlpii, primprejur ferecaţi cu argint, toţi stâlpii curţii.<br/>


text:
Şi acoperemântul porţii curţii, lucru de împestritoriu, de vânăt şi de mohorât şi de roşu răsucit şi de mătasă împletită, de doaozeci de coţi de lung, şi de înalt şi de larg, de cinci coţi, potrivindu-să pânzelor curţii.<br/>


text:
Şi stâlpii lor, patru, şi temeiurile lor, patru, de aramă, şi chiotorile lor, de argint, şi capetele lor, ferecate cu argint.<br/>


text:
Şi aceasta easte tocmeala cortului mărturiei, după cum s-au poruncit lui Moisi, să fie slujba leviţilor prin Itamar, fiiul lui Aaron, preotului.<br/>


text:
Şi Veseleil, fiiul lui Urie, din neaul lui Iuda, au făcut după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi Eliav, feciorul lui Ahisamah, din neamul lui Dan, carele au fost meşter mai mare preste ceale ţesute şi preste ceale cusute şi preste ceale împestrite, au ţesut cu vânăt şi cu mohorât şi cu roşu răsucit şi cu mătasă.<br/>


text:
Tot aurul care s-au lucrat la lucruri, după tot lucrul sfintelor, s-au făcut aur din zăciuială, doaozeci şi noao de talanţi şi şeapte sute şi treizeci de sicli, după siclul cel sfânt.<br/>


text:
Şi argintul ce s-au adus dar de la oamenii cei număraţi ai adunării, o sută de talanţi şi o mie şeapte sute şeaptezeci şi cinci de sicli, o drahmă pe cap, jumătate de siclu, după siclul cel sfânt.<br/>


text:
Tot acela mergea la număr, carele era de doaozeci de ani, şi mai sus la şease sute şi trei de mii şi cinci sute şi cincizeci.<br/>


text:
Şi au fost acea sută de talanţi de argint la vărsarea capetelor cortului şi la capetele acoperemântului.<br/>


text:
Şi cei o mie şeapte sute şeaptezeci şi cinci de sicli i-au făcut la chiotorile stâlpilor, şi au poleit căpătâiele lor, şi i-au împodobit pre ei.<br/>


text:
Şi au făcut dintr-însa pragurile uşii cortului mărturiei, şi jertvenicul cel de aramă cu grătariul lui, şi toate vasele jertvenicului.<br/>


text:
Şi temeiurile curţii primprejur, şi pragurile porţii curţii, şi ţeruşii cortului, şi ţeruşii curţii primprejur.<br/>


text:
Şi vânătul şi mohorâtul şi roşul ce au rămas le-au făcut veşminte de slujbă lui Aaron, ca să slujească cu eale întru cel sfânt, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi tăiară tăblile ceale de aur ca părul, ca să-l ţease împreună cu vânătul şi cu mohorâtul şi cu roşul cel răsucit şi cu mătasa cea toarsă, lucru ţesut le-au făcut pre eale.<br/>


text:
Umărariul împreunat de amândoao părţile, lucru ţesut întru sine, împletit unul cu altul, dintru dânsul au făcut după făptura lui, din aur şi din vânăt şi din mohorât şi din roşu răsucit şi din mătasă toarsă, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au făcut doao pietri de smaragd împănate şi ţintuite cu aur, săpate şi cioplite cioplitură de peceate, din numele fiilor lui Israil.<br/>


text:
Şi le-au pus pre umerile umărariului, pietri de pomenire sânt fiilor lui Israil, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au făcut engolpion, lucru ţesut cu împestreale, după lucrul umărariului, de aur şi de vânăt şi de mohorât şi de roşu răsucit şi de mătasă toarsă, în patru cornuri îndoit au făcut engolpionul, de o palmă de lung şi de o palmă de lat îndoit.<br/>


text:
Şi au ţesut într-însul patru rânduri de pietri scumpe, rândul cel dintâiu de pietri sardion şi topazion şi smaragd.<br/>


text:
Şi rândul al patrulea, hrisolitos şi virilion şi onihion, încungiurate cu aur şi legate primprejur cu aur.<br/>


text:
Şi pietrile era cu numele fiilor lui Israil, doaosprăzeace cu doaosprăzeace nume ale lor, săpate peceţi, fieştecarele dintră ceale doaosprăzeace neamuri cu numele său.<br/>


text:
Şi au pus lănţuşele ceale de aur într-amândoao verigile, de amândoao părţile engolpionului şi de amândoao laturile, şi au împreunat aceale doao lănţuşe.<br/>


text:
Şi au făcut doao verigi de aur şi le-au pus preste amândoao aripile, pre marginea engolpionului şi pre marginea cea dindărăptul umărariului dinlăuntru.<br/>


text:
Şi au făcut doao verigi de aur şi le-au pus preste amândoi umerii umărariului, din jos de dânsul, în faţă, după împreunarea cea de sus a ţesăturii umărariului.<br/>


text:
Şi au strâns engolpionul din verigile ceale de pre dânsul cătră verigile umărariului ţiindu-să, de vânăt, fiind împletite cătră ţesătura umărariului, ca să nu să sloboază engolpiul de la umărariu, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi gura hainei ceii lungi până jos în mijloc ţesută, împletită, cu care, ţiind împregiur, cel împrejurul gurii era nedezlegat.<br/>


text:
Şi au făcut la poalele hainei ceii lungi până jos, din jos, rodioare, ca a unei rodii înflorite, de vânăt şi de mohorât şi de roşu răsucit şi de mătasă toarsă.<br/>


text:
Clopoţei de aur şi rodioare pre poalele hainei împrejur, ca să slujească după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi brâiele lor de mătasă vânătă şi mohorâtă şi roşie răsucită, lucru de împestritori, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au făcut tabla cea de aur, osebire sfântului, de aur curat, şi au scris pre ea slove săpate de peceate: „Sfinţire Domnului”.<br/>


text:
Şi au pus preste ea împletitura cea vânătă, ca să fie preste mitră deasupra, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au săvârşit tot lucrul cortului mărturiei, şi au făcut fiii lui Israil după toate câte au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au adus cortul la Moisi, şi toate vasăle lui şi verigile lui şi stâlpii lui şi zăvoarăle lui şi ţeruşii lui şi temeiurile lui.<br/>


text:
Şi pieile şi pieile de berbeace, ceale roşite, şi acoperemânturile ceale deasupra pieii ceii vinete.<br/>


text:
Şi sfeaşnicul cel curat, şi luminile lui, şi lumini de ardere, şi toate vasăle lui, şi untuldelemn cel de la candilă.<br/>


text:
Şi jertvenicul cel de aramă şi grătariul, şi rudele lui şi toate vasăle lui, şi spălătoarea, şi temeiul ei.<br/>


text:
Şi pânzele curţii, şi stâlpii şi temeiurile ei, şi poala uşii curţii, şi funiile ei şi ţeruşii ei.<br/>


text:
Şi veşmintele ceale de slujbă, ca să slujească cu eale în sfânta, veşmintele sfintei, care sânt ale lui Aaron, şi veşmintele fiilor lui ceale de slujbă; după toate câte au poruncit Domnul lui Moisi, aşea au făcut fiii lui Israil toată gătirea.<br/>


text:
Şi au văzut Moisi toate lucrurile, şi era făcute aceastea în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi, aşea le-au făcut pre eale, şi bine i-au cuvântat pre ei Moisi.<br/>


text:
Şi vei băga înlăuntru sfeaşnicul şi vei pune făcliile lui, şi vei pune jertvenicul cel de aur, ca să tămâiază înaintea sicriiului.<br/>


text:
Şi vei pune acoperirea acoperemântului pre uşea cortului mărturiei, şi jertvenicul jertvelor îl vei pune la uşile cortului mărturiilor.<br/>


text:
Şi vei lua untdelemn de ungere, şi vei unge cortul şi toate ceale dintr-însul, şi-l vei sfinţi pre dânsul, şi toate vasăle lui, şi vor fi sfinte, şi vei unge jertvenicul jertvelor, şi toate vasele, şi vei sfinţi jertvenicul, şi va fi jertvenicul Sfânta Sfintelor.<br/>


text:
Şi vei spăla pre dânşii cu apă, şi vei îmbrăca pre Aaron cu veşmintele lui ceale sfinte, şi-l vei unge pre el şi-l vei sfinţi pre el, şi va preoţi Mie; şi pre feciorii lui vei aduce, şi-i vei îmbrăca cu haine, şi-i vei unge, precum ai uns pre tatăl lor, şi vor fi Mie preoţi.<br/>


text:
Şi au fost în luna dintâiu, în al doilea an de când au ieşit ei din Eghipt, la lună noao, s-au întins cortul.<br/>


text:
Şi au râdicat stâlpii, şi au întins păretarele cortului, şi au pus acoperemântul cortului preste el, deasupra, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au băgat sicriiul în cort, şi au pus acoperemântul catapeteasmei, şi au acoperit sicriiul mărturiei, în ce chip au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au pus masa în cortul mărturiei, de laturea cortului mărturiei de cătră miiazănoapte afară de acoperemântul cortului.<br/>


text:
Şi jertvenicul jertvelor l-au pus la uşile cortului mărturiei, şi au adus preste el ardere de tot şi jertvă, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Când vor întra ei în cortul mărturiei sau când mergea la jertvenic să slujească, să spăla dintr-însa, după cum au poruncit Domnul lui Moisi.<br/>


text:
Şi au săvârşit Moisi toate lucrurile, şi au acoperit nor cortul mărturiei, şi s-au umplut cortul de mărirea Domnului.<br/>


text:
Şi nu au putut Moisi să între în cortul mărturiei, că umbrea deasupra lui norul, şi s-au umplut cortul de mărirea Domnului.<br/>


text:
Că nor era zioa preste cort, şi noaptea foc era preste dânsul înaintea a tot Israilul, în toate purceaderile lor <f>[2]</f>.<br/>


text:
„Grăiaşte fiilor lui Israil, şi vei zice cătră ei: «Om dintru voi, de va aduce daruri Domnului, din dobitoace şi din boi şi din oi veţi aduce darurile voastre.<br/>


text:
De va fi ardere de tot darul lui, din boi, parte bărbătească curată, îl va aduce la uşea cortului mărturiei, îl va aduce pre dânsul priimit înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi vor junghia viţelul înaintea Domnului, şi vor aduce fiii lui Aaron preoţii, sângele, şi vor vărsa sângele la jertvenicul care easte la uşea cortului mărturiei.<br/>


text:
Şi vor pune fiii lui Aaron, preoţii, părţile ceale tăiate şi capul şi grăsimea preste leamnele, care sânt pre focul cel de pre jertvenic.<br/>


text:
Iară măruntaiele şi picioarele le vor spăla cu apă şi le vor pune preoţii toate pre jertvenic, ardere de tot easte, jertvă, miros de bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară de va fi din oi darul lui Domnului, şi din miei şi din iezi, spre ardere de tot, parte bărbătească curat îl va aduce pre el.<br/>


text:
Şi va pune mâna pre capul lui, şi-l vor junghia de cătră coastele jertvenicului celui despre miiazănoapte înaintea Domnului, şi vor vărsa fiii lui Aaron, preoţii, sângele lui pre jertvenic împrejur.<br/>


text:
Şi-l vor despărţi în părţi, şi capul şi săul, şi le vor pune preoţii aceastea pre leamnele care sânt pre focul cel de pre jertvenic.<br/>


text:
Şi maţele şi picioarele le vor spăla cu apă, şi le va aduce preotul toate, şi le va pune pre jertvenic, ardere de tot, jertvă, miros cu bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară de va aduce din ceale zburătoare jertva sa dar Domnului, va aduce din turtureale sau din porumbi darul său.<br/>


text:
Şi-l va aduce preotul la jertvenic, şi îi va frânge capul, şi-l va pune preotul pre jertvenic, şi va stoarce sângele cătră fundul jertvenicului.<br/>


text:
Şi va scoate guşea cu peanele şi o va lăpăda lângă jertvenic, de cătră răsărit, la locul cenuşii.<br/>


text:
Şi-l va frânge din aripi, şi nu-l va tăia părţi, şi-l va pune preotul pre jertvenic preste leamnele ceale de pre foc, aducere de jertvă easte, miros cu bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară sufletul de va aduce dar jertvă Domnului, făină curată să fie darul lui, şi va turna preste ea untdelemn, şi va pune preste ea tămâie: jertvă easte.<br/>


text:
Şi o va aduce la fiii lui Aaron preoţii, şi, luând dintr-însa mâna plină din făina cea cu untdelemn, şi toată tămâia ei, şi va pune preotul pomenirea ei pre jertvenic jertvă, miros cu bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară de vei aduce dar jertvă coaptă în cuptoriu, dar Domnului de făină, pâini nedospite, frământate cu untdelemn, şi turte nedospite, unse cu untdelemn.<br/>


text:
Şi, apropiindu-să cătră jertvenic, va lua preotul din jertvă pomenirea ei, şi va pune preotul pre jertvenic ardere de tot, miros de bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară ce va rămânea de la jertvă va fi a lui Aaron şi a fiilor lui, Sfintele Sfintelor din arderile de tot ale Domnului.<br/>


text:
Toată jertva carea o veţi aduce Domnului să nu o faceţi dospită, tot ce easte dospit şi toată miiarea, să nu aduceţi dintr-însa jertvă, dar Domnului.<br/>


text:
Din pârgă să le aduceţi aceastea Domnului; iară pre jertvenic să nu să puie spre miros de bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Şi tot darul jertvei voastre cu sare să-l. săraţi, şi să nu să râsipească sarea aşezământul Domnului din jertvele voastre, pre tot darul vostru veţi aduce Domnului sare.<br/>


text:
Iară de veţi aduce din pârga roadelor jertvă Domnului, grăunţe noao coapte, pârgă urluite Domnului, şi vei aduce jertva pârgăi roadelor.<br/>


text:
Şi va aduce preotul pomenirea ei din grăunţe cu untuldelemn şi toată tămâia ei, jertvă easte Domnului.<br/>


text:
Iară de va fi jertvă de mântuire darul lui Domnului, de-l va aduce din boi, ori de va fi parte bărbătească, ori parte fămeiască, curat îl va aduce înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi va pune mâinile sale pre capul darului, şi-l va junghia la uşea cortului mărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sângele pre jertvenicul arderilor de tot împrejur.<br/>


text:
Şi vor aduce din jertva mântuirii jertvă Domnului seul care acopere pântecele, şi tot seul care easte pre pântece.<br/>


text:
Şi amândoi rărunchii şi seul care easte preste ei, şi care easte preste coapse, şi peliţa cea de pre ficat cu rărunchii va scoate.<br/>


text:
Şi le vor pune acealea fiii lui Aaron, preoţii, preste jertvenic, deasupra arderilor de tot, preste leamnele care sânt pre focul cel de pre jertvenic, jertvă, miros de bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Iară de va fi din oi darul lui, jertvă de mântuire Domnului, parte bărbătească au fămeiască, curat îl va aduce pre el.<br/>


text:
Şi va pune mâna pre capul darului său, şi-l va junghia la uşile cortului mărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sângele pre jertvenic împrejur.<br/>


text:
Şi va aduce din jertva mântuirii ardere Domnului, seul şi mijlocul curat, cu şealele va lua pre dânsul, şi tot seul care acopere pântecele.<br/>


text:
Şi tot seul care easte preste pântece şi preste amândoi rărunchii, şi seul cel de pre ei, care easte la coapsă, şi praporul ficatului cu rărunchii luând.<br/>


text:
Şi va pune mâinile preste capul lui, şi-l vor junghia înaintea Domnului, la uşile cortului mărturiei, şi vor turna fiii lui Aaron, preoţii, sângele preste jertvenic împrejur.<br/>


text:
Şi va aduce dintr-însul jertvă Domnului seul care acopere pântecele şi toată untura, carea easte preste pântece,<br/>


text:
Şi amândoi rărunchii şi tot seul cel de preste ei, şi care easte pre coapse, şi praporul ficatului cu rărunchii va lua.<br/>


text:
Leage în veaci întru neamurile voastre, şi în toată sălăşluirea voastră, tot seul şi tot sângele să nu mâncaţi!»”<br/>


text:
„Grăiaşte fiilor lui Israil, zicând: «Sufletul de va păcătui înaintea Domnului fără de voie, întru toate poruncile Domnului, care nu să cade a le face, şi va face una dintru acealea,<br/>


text:
De va păcătui arhiereul cel uns, ca să păcătuiască norodul, va aduce pentru păcatul său, care au păcătuit, viţel din vaci curat Domnului, pentru păcat.<br/>


text:
Şi va aduce viţelul la uşile cortului mărturiei înaintea Domnului, şi va pune mâna sa pre capul viţelului, şi va junghia viţelul înaintea Domnului.<br/>


text:
Şi, luând preotul cel uns, ale căruia mâini sânt sfinţite, din sângele viţelului, şi-l va băga în cortul mărturiei.<br/>


text:
Şi va întinge preotul degetul în sânge şi va stropi din sânge de şeapte ori cu deagetul înaintea Domnului, cătră acoperemântul cel sfânt.<br/>


text:
Şi va pune preotul din sângele viţelului pre coarnele jertvenicului tămâiei tocmirei, care easte înaintea Domnului, în cortul mărturiei, şi tot sângele viţelului va turna la temeiul jertvenicului arderii de tot, care easte la uşile cortului mărturiei.<br/>


text:
Şi tot seul viţelului pentru păcat, va lua de la el seul care acopere ceale dinlăuntru, şi tot seul care easte preste ceale din pântece.<br/>


text:
Şi amândoi rărunchii şi seul cel de preste ei, care easte preste coapse, şi peliţa cea de pre ficat cu rărunchii o va lua.<br/>


text:
În ce chip să ia de la viţelul jertvei ceii de mântuire, şi le va aduce preotul pre jertvenicul aducerii.<br/>


text:
Şi piialea viţelului şi toată carnea lui, cu capul şi cu marginile şi cu pântecele şi cu balega.<br/>


text:
Şi vor scoate viţelul tot afară de tabără, în loc curat, unde vor vărsa cenuşea şi-l vor arde pre leamne în foc; unde să va vărsa cenuşea sa va arde.<br/>


text:
Iară de nu va şti toată adunarea lui Israil şi să va ascunde cuvântul de la ochii adunării, şi vor face ceva afară de toate poruncile Domnului, carea nu să cade a să face, şi vor păcătui,<br/>


text:
Şi, după ce vor cunoaşte păcatul care au păcătuit, va aduce adunarea un viţel de vaci curat, pentru păcat, şi-l vor aduce la uşile cortului mărturiei.<br/>


text:
Şi vor junghia viţelul înaintea Domnului, şi preotul cel uns va băga din sângele viţelului în cortul mărturiei.<br/>


text:
Şi va întinge preotul deagetul în sângele viţelului, şi va stropi de şeapte ori înaintea Domnului, înaintea catapeteasmei ceii sfinte.<br/>


text:
Şi din sânge va pune preotul pre coarnele jertvenicului tămâilor tocmirei, care easte înaintea Domnului, în cortul mărturiei.<br/>


text:
Şi tot sângele îl va vărsa la temeiul jertvenicului aducerilor, care easte la uşile cortului mărturiei.<br/>


text:
Şi va lua de la el tot seul, şi-l va aduce pre jertvenic, şi va face viţelul <f>[1]</f> cum au făcut viţelul cel pentru păcat, aşea-l va face, şi să va ruga pentru ei preotul, şi să va ierta lor păcatul.<br/>


text:
Şi vor scoate viţelul tot afară de tabără şi-l vor arde de tot, cum au ars pre viţelul cel mai dinainte; păcatul adunării easte.<br/>


text:
Iară de va păcătui cel ce easte căpetenie şi va face una afară de toate poruncile Domnului Dumnezeului său, carea nu să cade a face prin neştiinţă, şi va greşi,<br/>


text:
Şi, după ce va cunoaşte el păcatul care au păcătuit, va aduce darul său un ied de capre, parte bărbătească curat, pentru păcat.<br/>


text:
Şi va pune mâna sa pre capul iedului, şi-l vor junghia în locul unde junghe arderile de tot înaintea Domnului <f>[2]</f>, păcat easte.<br/>


text:
Şi va pune preotul din sângele cel pentru păcat cu deagetul pre coarnele jertvenicului arderilor de tot, şi sângele lui tot îl va vărsa la temeiul jertvenicului arderilor de tot.<br/>


text:
Şi tot seul lui îl va aduce pre jertvenic, ca şi seul jertvei ceii de mântuire, şi să va ruga pentru el preotul pentru păcatul lui, şi să va ierta lui.<br/>


text:
Iară carele suflet din norodul pămân-tului va păcătui prin neştiinţă şi va călca o poruncă din toate poruncile Domnului, carele s-au poruncit să nu să calce, şi va greşi <f>[3]</f>,<br/>


text:
Şi, după ce va cunoaşte el păcatul care au păcătuit, va aduce o capră curată din caprele sale parte fămeiască, va aduce pentru păcatul care au păcătuit.<br/>


text:
Şi va pune mâna pre capul caprei ceii adusă pentru păcatul său şi vor junghia capra aceaea carea s-au adus pentru păcat în locul unde junghe arderile de tot.<br/>


text:
Şi va lua preotul cu deagetul din sângele ei şi va pune pre coarnele jertvenicului arderilor de tot, şi sângele ei tot îl va vărsa la temeiul jertvenicului.<br/>


text:
Şi va lua tot seul, precum să ia seul de la jertva cea de mântuire, şi-l va aduce preotul pre jertvenic întru miros de bună mireazmă Domnului, şi să va ruga preotul pentru el, şi să va ierta lui.<br/>


text:
Şi va pune mâna pre capul oii ceii ce să aduce pentru păcat şi o vor junghia în locul unde junghe arderile de tot.<br/>


text:
Şi, luând preotul din sângele oii ca-rea să aduce pentru păcat, cu deagetul va pune pre coarnele jertvenicului arderii de tot, şi tot sângele ei îl va vărsa la temeiul jertvenicului arderii de tot.<br/>


text:
Şi va luoa tot seul ei, precum să ia seul oii ceii de la jertva cea de mântuire, şi-l va pune preotul pre jertvenic preste arderea cea de tot a Domnului, şi să va ruga pentru dânsul preotul, pentru păcatul care au păcătuit, şi să va ierta lui.<br/>


text:
Iară de va păcătui suflet, şi va auzi glas de jurământ, şi acesta mărturie ori de au văzut, ori de ştie, de nu va spune, va luoa păcatul.<br/>


text:
Sufletul, carele să va atinge ori de ce lucru necurat, au de mortăciune, au de ce easte prins de fiiară necurată, au din mor-tăciunile urăciunilor celor necurate, au din mortăciunile dobitoacelor celor necurate,<br/>


text:
Sau să va atinge de necurăţie de om, ori de ce necurăţie a lui, de carea atingându-să să va pângări, şi nu au ştiut, şi după aceaea va cunoaşte că au greşit, vinovat va fi păcatului.<br/>


text:
Sufletul cel fărădeleage carele grăiaşte cu buzele sale, ca să facă rău sau să facă bine, după toate care va grăi omul cu jurământ, şi va uita, şi apoi va cunoaşte că au păcătuit întru una dintru aceastea,<br/>


text:
Şi va aduce Domnului pentru ceale ce au greşit, pentru păcatul care au păcătuit, parte fămeiască, din oi o mieluşea de un an, sau o iadă de un an din capre, pentru păcat, şi să va ruga pentru el preotul pentru păcatul lui care au păcătuit, şi să va ierta lui păcatul.<br/>


text:
Iară de nu va putea avea el <f>[1]</f> oaie, va aduce pentru păcatul său care au păcătuit doao turtureale sau doi pui de porumb Domnului, unul pentru păcat, şi altul pentru arderea de tot.<br/>


text:
Şi le va aduce la preot, şi va aduce preotul întâiu cea pentru păcat, şi va rumpe preotul capul ei de la grumazi, şi nu-l va despărţi.<br/>


text:
Şi va stropi din sângele cel pentru păcat, pre păreatele jertvenicului; iară rămăşiţa sângelui o va scură preste temeiul jertvenicului, că păcat easte.<br/>


text:
Şi cea de a doao o va face ardere de tot, după cum să cuvine, şi să va ruga preotul pentru dânsul, pentru păcatul lui care au păcătuit, şi să va ierta lui.<br/>


text:
Iară de nu va <f>[2]</f> putea avea o păreachie de turtureale sau doi pui de porumb, va aduce darul său pentru păcatul ce au făcut a zeacea parte a unui ifi de făină curată pentru păcat, să nu toarne preste dânsa untdelemn, nici să puie preste ea tămâie, căci pentru păcat easte.<br/>


text:
Şi o va aduce la preot, şi, luând preotul dintr-însa pumnul său plin, pomenirea ei o va pune pre jertvenicul arderilor de tot Domnului, păcat easte.<br/>


text:
Şi să va ruga pentru dânsul preotul pentru păcatul lui, care au păcătuit dintru una de aceastea, şi să va ierta lui; iară ce au rămas va fi a preotului, ca şi jertva făinei ceii curate»”.<br/>


text:
„Sufletul, carele cu uitare-şi va uita, şi va păcătui fără de voie din sfintele Domnului, va aduce pentru păcatul său Domnului un berbeace curat din oi, a căruia preţul va fi un siclu de argint, după siclul cel sfânt, pentru păcatul care au păcătuit.<br/>


text:
Şi ce au păcătuit din ceale sfinte va întoarce îndărăpt aceaea, şi a cincea parte va adaoge preste aceaea, şi va da aceaea preotului, şi preotul să va ruga pentru el cu berbeacele cel pentru păcat, şi să va ierta lui.<br/>


text:
Şi sufletul carele va păcătui şi va face ceva din toate poruncile Domnului carea nu să cade a face, şi nu au ştiut că au greşit, va avea păcat.<br/>


text:
Şi va aduce un berbeace curat din oi, în preţ de argint, pentru greşeală la preot, şi să va ruga preotul pentru el, pentru neştiinţa lui carea nu o au ştiut, şi el n-au cunoscut, şi să va ierta lui.<br/>


text:
„Sufletul carele va păcătui şi, nebăgând samă, nu va băga samă de poruncile Domnului, şi va minţi cătră deaproapele lucrul care i l-au încredinţat lui, ori din simbră, ori din pradă, ori au înşelat cu ceva pre deaproapele,<br/>


text:
Sau au găsit lucrul pierdut, şi-l va tăgădui, şi va jura nedrept de tot lucrul, oricare-l va face omul, va păcătui întru aceastea.<br/>


text:
Şi va fi când va păcătui, şi va greşi, şi va întoarce răpirea carea au răpit, sau înşelăciunea carea au înşelat, sau lucrul ce s-au încredinţat lui, sau lucrul pierdut care l-au găsit, din tot lucrul pentru care au jurat strâmb, şi va plăti lucrul acela întreg, şi  a cincea parte mai mult va adaoge aceluia, a cui easte, şi va întoarce lui în ce zi să va dovedi.<br/>


text:
Şi pentru greşeala sa, va aduce Domnului un berbeace curat din oi, cu preţ după măsura păcatului.<br/>


text:
Şi să va ruga pentru el preotul înaintea Domnului, şi să vor ierta lui toate câte au făcut şi au greşit”.<br/>


text:
«Aceasta easte leagea arderii de tot, aceasta easte arderea de tot preste arderea ei, deasupra jertvenicului toată noaptea va arde până dimineaţa, şi focul jertvenicului va arde deasupra lui, şi nu să va stânge.<br/>


text:
Şi să va îmbrăca preotul cu haină de in, şi veşmânt va îmbrăca împrejurul trupului său, şi va lua arderea carea o va amistui focul, arderea de tot de la jertvenic.<br/>


text:
Şi o va pune aproape de jertvenic, şi să va dezbrăca de haina sa, şi să va îmbrăca cu altă haină, şi va scoate arderea de tot afară din tabără, în loc curat.<br/>


text:
Şi foc pre jertvenic va arde şi nu să va stânge, şi va aprinde pre dânsul preotul leamne în toată dimineaţa, şi va clădi deasupra lui arderea de tot, şi preste ea va pune seul mântuirei.<br/>


text:
Aceasta easte leagea jertvei carea o vor aduce fiii lui Aaron înaintea Domnului, în preajma jertvenicului.<br/>


text:
Şi va lua dintr-însa (preotul) cu pumnul din făina cea curată a jertvei cu untuldelemn al ei, şi cu toată tămâia ei, care sânt preste jertvă, şi le va pune pre jertvenic ardere întru miros de bună mireazmă, pomenirea ei Domnului.<br/>


text:
Iară ce va rămânea din ea va mânca Aaron şi fiii lui, nedospite să vor mânca în loc sfânt, în curtea cortului mărturiei o vor mânca.<br/>


text:
Nu să va coace dospită, parte o am dat aceasta lor din ceale ce să aduc Domnului, Sfânta Sfintelor easte, ca şi ceaea ce să aduce pentru păcat şi ca şi cea pentru greşeală.<br/>


text:
Toată partea bărbătească dintră preoţi vor mânca aceasta, leage veacinică întru neamurile voastre din ceale ce să aduc Domnului, tot cel ce să va atinge de dânsăle să va sfinţi»”.<br/>


text:
„Aceasta easte darul lui Aaron şi al fiilor lui, care-l vor aduce Domnului în zioa în carea-l vei unge pre el: a zeacea parte din ifi, făină curată să fie de jertvă pururea, jumătate dintr-însa dimineaţa şi jumătate dintr-însa seara.<br/>


text:
În tigaie cu untdelemn să va face, frământată o va aduce, pisate, jertvă de fărâmituri, jertvă întru miros de bună mireazmă Domnului.<br/>


text:
Preotul cel uns, carele easte în locul lui, din fiii lui va face aceasta, leage veacinică, toată să va amistui.<br/>


text:
„Grăiaşte lui Aaron şi fiilor lui, zicând: «Aceasta easte leagea cea pentru păcat, în locul unde junghe arderile de tot, vor junghia şi ceale pentru păcat înaintea Domnului, Sfânta Sfintelor easte.<br/>


text:
Tot carele să va atinge de cărnurile ei să va sfinţi, şi ori a cui haină să va stropi cu sângele ei, ce s-au stropit pre ea, să va spăla în loc sfânt.<br/>


text:
Iară vasul cel de lut în care s-au fiert să va sparge, iară de să va fiiarbe în vas de aramă, să-l freace şi să-l speale cu apă.<br/>


text:
Tot carele easte parte bărbătească întră preoţi va mânca aceastea, Sfintele Sfintelor sânt Domnului.<br/>


text:
Şi toate ceale ce sânt pentru păcat, dintru a cărora sânge să va aduce în cortul mărturiei, ca să se roage printr-însul întru cel sfânt, să nu să mânce, ci cu foc să se arză.<br/>


text:
În locul unde vor junghia arderile de tot, vor junghia berbeacele cel pentru păcat înaintea Domnului, şi sângele-l va vărsa pre temeiul jertvenicului împrejur.<br/>


text:
Şi va lua de la el tot seul lui, şi şealele, şi seul care acopere maţăle, şi tot seul cel de preste maţe.<br/>


text:
Şi amândoi rărunchii, şi seul cel de preste ei, care easte preste coapse, şi praporul ficatului cu rărunchii le va lua aceastea.<br/>


text:
Tot cel ce easte parte bărbătească dintru preoţi le va mânca pre eale, în loc sfânt le vor mânca, Sfintele Sfintelor sânt.<br/>


text:
Precum easte pentru păcat, aşea şi pentru greşeală, o leage va fi lor, preotul, carele să va ruga pentru el, a lui va fi.<br/>


text:
Şi preotul cel ce aduce arderile de tot ale omului, piialea arderii de tot, carea o aduce, a lui va fi.<br/>


text:
Şi toată jertva carea să va face în cuptoriu, şi toată carea să va face pre grătariu sau în tigaie va fi a preotului carele o aduce.<br/>


text:
Şi toată jertva cea făcută cu untdelemn, şi cea nefăcută tuturor fiilor lui Aaron să se împarţă fieştecui întocma.<br/>


text:
De vor aduce de laudă, şi vor aduce spre jertva laudei pâini de făină curată făcute cu untdelemn, şi turte nedospite unse cu untdelemn, şi făină aleasă frământată cu untdelemn.<br/>


text:
Şi va aduce unul din toate darurile sale, parte Domnului, a preotului carele varsă sângele mărturiei a lui vor fi.<br/>


text:
Şi cărnurile jertvei laudei ceii de mântuire a lui vor fi, şi, în carea zi să vor da, să vor mânca, nu vor lăsa dintr-însa până dimineaţă.<br/>


text:
Şi de va jertvi din făgăduinţă sau de bună-voie darul său, în carea zi să va aduce jertva lui să va mânca şi a doao zi.<br/>


text:
Iară de, mâncând, va mânca din cărnuri a treia zi, nu să va priimi celui ce aduce aceasta, nu să va socoti lui, pângăriciune easte; iară sufletul carele va mânca dintr-însa păcat va avea.<br/>


text:
Şi cărnurile, câte să vor atinge de tot cel necurat, nu să vor mânca, în foc să vor arde, tot cel curat va mânca carnea.<br/>


text:
Şi sufletul carele va mânca din cărnurile jertvei ceii de mântuire, carea easte a Domnului, şi necurăţiia lui <f>[1]</f> pre dânsul, va peri sufletul acela din norodul său.<br/>


text:
Şi sufletul carele să va atinge ori de ce lucru necurat, sau de necurăţiia omului, sau de ceale cu patru picioare necurate, sau ori de ce urâciune necurată, şi va mânca din cărnurile jertvei ceii de mântuire, carea easte a Domnului, va peri sufletul acela din norodul său»”.<br/>


text:
Şi grăsimea de mortăciune şi de ce easte prins de fiiară să va lucra la tot lucrul; iară de mâncat nu să va mânca.<br/>


text:
Tot cel ce va mânca seu de la dobitoacele din care veţi aduce dintr-însele jertvă Domnului, va peri sufletul acela din norodul său.<br/>


text:
„Şi fiilor lui Israil vei grăi, zicând: «Cel ce aduce jertvă de mântuire va aduce darul său Domnului şi din jertva cea de mântuire.<br/>


text:
Mâinile lui vor aduce jertvele Domnului; seul cel de pre piept şi peliţa cea de pre ficat vor aduce, ca să le puie dar înaintea Domnului.<br/>


text:
Că pieptul punerii deasupra şi braţul aducerii am luat de la fiii lui Israil, din jertvele mântuirii voastre, şi le-am dat lui Aaron, preotului, şi fiilor lui leage veacinică de la fiii lui Israil.<br/>


