# verses

text:
Akkor a király, a mint hallotta ezt, igen restelkedék a miatt, és szíve szerint azon volt, hogy Dánielt megszabadítsa, és napnyugotig törekedék őt megmenteni.


text:
Erre azok a férfiak berohantak a királyhoz, és mondák a királynak: Tudd meg, király, hogy ez a médek és persák törvénye, hogy semmi tilalom vagy végzés, a melyet a király rendel, meg <f>[7†]</f> ne változtassék.


text:
Erre szóla a király, és előhozák Dánielt, és veték az oroszlánok vermébe. Szóla a király, és mondá Dánielnek: A te Istened, a kinek te szüntelen szolgálsz, ő szabadítson meg téged!


text:
És hozának egy követ, és oda tevék a verem szájára, és megpecsétlé a király az ő gyűrűjével és az ő főembereinek gyűrűivel, hogy semmi meg ne változtassék Dánielre nézve.


text:
Erre eltávozék a király az ő palotájába, és étlen tölté az éjszakát, és vigasságtevő szerszámokat sem hozata eléje; kerülte őt az álom.


text:
És mikor közel ére a veremhez, szomorú szóval kiálta Dánielnek; szóla a király, és monda Dánielnek: Dániel! az élő Istennek szolgája, a te Istened, a kinek te szüntelen szolgálsz, meg tudott-é szabadítani téged az oroszlánoktól?


text:
Az én Istenem elbocsátá az <f>[8†]</f> ő angyalát, és bezárá az oroszlánok száját és nem árthattak nékem; mert ártatlannak találtattam ő előtte és te előtted sem követtem el, oh király, semmi vétket.


text:
Akkor a király igen <f>[9†]</f> örvende, és Dánielt kihozatá a veremből. És kivevék Dánielt a veremből, és semmi sérelem nem <f>[10†]</f> találtaték ő rajta: mert hitt az ő Istenében.


text:
És parancsola a király, és előhozák azokat a férfiakat, a kik <f>[11†]</f> Dánielt vádolák, és az oroszlánok vermébe vettetének mind ők, mind fiaik és feleségeik; és még a verem fenekére sem jutának, a mikor rájok rontának az oroszlánok és minden csontjokat összezúzták.


text:
Akkor Dárius király ira minden népnek, nemzetnek és nyelvnek, a kik az egész földön lakozának: Békességtek bőséges legyen!


text:
Én tőlem adatott ez a végzés, hogy az én birodalmamnak minden országában <f>[12†]</f> féljék és rettegjék a Dániel Istenét; mert ő az élő Isten, és örökké megmarad, és az ő országa meg nem romol, és uralkodása mind végig <i>megtart;</i>


text:
A ki megment és megszabadít, jeleket és csodákat cselekszik mennyen és földön; a ki megszabadította Dánielt az oroszlánok hatalmából.


text:
És ennek a Dánielnek jó szerencsés lőn dolga a Dárius országában és a persa <f>[13†]</f> Czírus országában.


text:
<pb/>Belsazárnak, <f>[1†]</f> a babiloni királynak első esztendejében álmot láta Dániel és fejének látásait az ő ágyában. Az álmot akkor följegyzé; a dolog velejét elmondá.


text:
Szóla Dániel, és monda: Látám az én látásomban éjszaka, és ímé, az égnek négy szele háborút támaszta a nagy tengeren;


text:
Az első olyan, mint az oroszlán, és sas szárnyai valának. Nézém, míg szárnyai kitépettek, és felemelteték a földről, és mint valami ember, lábra állíttaték és emberi szív adaték néki.


text:
És ímé, más állat, a második, hasonló a medvéhez, és kele egyik oldalára, és három oldalborda vala szájában fogai között, és így szólának néki: Kelj fel és egyél sok húst!


text:
Ez után látám, és ímé, egy másik, olyan mint a párducz, és négy madárszárnya vala a hátán; és négy feje vala az állatnak, és hatalom adaték néki.


text:
Ezek után látám éjszakai látásokban, és ímé, negyedik állat, rettenetes és iszonyú és rendkivül erős; nagy vasfogai valának, falt és zúzott és a maradékot lábaival összetaposta, és ez különbözék mindazoktól az állatoktól, a melyek előtte valának, és tíz szarva vala néki.


text:
<i>Mialatt</i> a szarvakat szemlélém, ímé, másik kicsiny szarv növekedék ki azok között, és három az elébbi szarvak közül kiszakasztaték ő előtte, és ímé, emberszemekhez hasonló szemek valának ebben a szarvban, és <f>[2†]</f> nagyokat szóló száj.


text:
Nézém, míg királyi székek tétetének, és az öreg korú leüle, ruhája hófehér, és fejének haja, mint a tiszta gyapjú; széke tüzes láng, ennek kerekei égő tűz;


text:
Tűzfolyam foly és jő vala ki az ő színe felől; <f>[3†]</f> ezerszer ezeren szolgálának néki, és tízezerszer tízezeren állának előtte; ítélők ülének le, és könyvek <f>[4†]</f> nyittatának meg.


text:
Nézém akkor a nagyzó <f>[5†]</f> beszédek hangja miatt, a melyeket a szarv szóla; nézém, míg megöleték az az állat, és az ő teste elvesze, és tűzbe vetteték megégetésre.


text:
Látám éjszakai látásokban, és ímé az égnek felhőiben mint valami emberfia jőve; és méne az öreg korúhoz, és eleibe vivék őt.


text:
És ada néki hatalmat, dicsőséget és országot, és minden nép, nemzet és nyelv néki szolgála; az ő hatalma örökkévaló <f>[7†]</f> hatalom, a mely el nem múlik, és az ő országa meg nem rontatik.


text:
Megrendülék én, Dániel, az én lelkemben ezek miatt, és fejem látásai <f>[8†]</f> megháborítának engem.


text:
Oda menék egyhez az ott állók közül, és bizonyosat kérék tőle mindezek felől, és szóla nékem, és e dolognak értelmét tudatá velem:


text:
De a magasságos <i>egek</i>nek szentei veszik majd az országot, és bírják az országot örökké és örökkön örökké.


text:
Akkor bizonyosat kívánék tudni a negyedik állat felől, a mely különbözék mindamazoktól, és rendkivül rettenetes vala; vasfogai és érczkörmei valának, falt és zúzott, és a maradékot lábaival összetaposta.


text:
A tíz szarv felől is, a melyek a fején valának, és a felől, a mely utóbb növekedék és három esék ki előle; és ennek a szarvnak szemei valának és nagyokat <f>[9†]</f> szóló szája; termete is nagyobb a társaiénál.


text:
Mígnem eljöve az öreg korú, <f>[10†]</f> és az ítélet adaték a magasságos <f>[11†]</f> <i>egek</i> szenteinek; és az idő eljöve, és elvevék az országot a szentek.


text:
Így szóla: A negyedik állat negyedik ország lesz e földön, a mely különb lesz minden országnál, és megeszi az egész földet, és eltapodja és szétzúzza azt.


text:
A tíz szarv pedig ez: Ebből az országból tíz király támad, és más támad utánok, és az különb lesz mint az előbbiek, és három királyt fog megalázni.


text:
És sokat szól a Felséges ellen és a magasságos <i>egek</i> szenteit <f>[12†]</f> megrontja, és véli, hogy megváltoztatja az időket és törvényt; és az ő <f>[13†]</f> kezébe adatnak ideig, időkig és fél időig.


text:
Az ország pedig és a hatalom és az egész ég alatt levő országok nagysága átadatik a magasságos <i>egek</i> <f>[14†]</f> szentei népének; az ő országa örökkévaló ország, és minden hatalmasság néki szolgál és engedelmeskedik.


text:
Itt vége lőn a beszédnek. Engemet, Dánielt pedig az én gondolatim igen megrettentének és az én ábrázatom elváltozék rajtam; de e beszédet megtartám szívemben.


text:
<pb/>Belsazár <f>[1†]</f> király uralkodásának harmadik esztendejében látomás jelenék meg nékem, Dánielnek, annak utánna, a mely először jelent meg nékem.


text:
És láték látomásban; és mikor láték, Susán <f>[2†]</f> várában voltam, a mely Elám <f>[3†]</f> tartományában van; és láték látomásban, és ímé az Ulai folyam mellett valék.


text:
És felemelém szemeimet és látám, és ímé egy kos álla a folyam előtt, és két szarva vala; és az a két szarv magas vala, de egyik a másiknál magasabb, és a magasabb később növekedék.


text:
Látám azt <f>[4†]</f> a kost <i>szarvaival</i> öklelkezni napnyugot, észak és dél felé; és semmi állat sem állhata meg előtte, és senki sem szabadíthata meg kezéből, és tetszése szerint cselekedék, és nagygyá lőn.


text:
És míg én szemlélém, ímé, egy kecskebak jöve napnyugot felől az egész föld színére, és nem is illeté a földet; és ennek a baknak <f>[5†]</f> tekintélyes szarva vala az ő szemei között.


text:
És méne a kétszarvú koshoz, <f>[6†]</f> a melyet láték állani a folyam előtt; és feléje futa erejének indulatában.


text:
És látám a koshoz érni; és néki dühödött és leüté a kost, és letöré két szarvát, és nem vala erő a kosban megállani előtte, és leüté a földre és megtapodá, és <f>[7†]</f> nem vala a kosnak senkije, a ki őt megmentse annak kezéből.


text:
A kecskebak pedig igen nagygyá lőn; de mikor elhatalmasodék, <f>[8†]</f> eltörék a nagy szarv, és helyébe négy tekintélyes <i>szarv</i> növe az égnek négy szele felé.


text:
És azok közül egyből egy kis szarv támada, és nagyon megnöve délre, napkeletre és a kívánatos <f>[9†]</f> <i>föld</i> felé.


text:
És megnöve mind az ég seregéig; és a földre vete <i>némelyeket</i> ama seregből és a csillagokból, és azokat megtapodá.


text:
És a seregnek <f>[10†]</f> fejedelméig növekedék, és elvette tőle a mindennapi áldozatot, és elhányattaték az ő szentségének helye.


text:
És sereg rendeltetett a mindennapi áldozat ellen, a vétek miatt; és földre veti az igazságot, és cselekszik, és jó szerencséje van.


text:
És hallék egy szentet szólni; és monda egyik szent annak, a ki szól vala: Meddig tart e látomás a mindennapi áldozat és a pusztító vétek <i>felől?</i> s a szent hely és a sereg <i>meddig</i> tapostatik?


text:
És monda nékem: Kétezer és háromszáz estvéig <i>és</i> reggelig, azután kiderül a szenthely igazsága.


text:
És lőn, hogy mikor én, Dániel, látám e látomást és keresém az értelmét: ímé előmbe álla egy férfiúhoz hasonló alak.


text:
És emberi szót hallék az Ulai közén; kiálta pedig és monda: Gábriel, értesd <f>[11†]</f> meg azzal a látást!


text:
És oda jöve, a hol én állék, és a mint jöve, megrettenék és orczámra esém, és monda nékem: Értsd meg, embernek fia! mert az utolsó időre szól ez a látomás.


text:
És mikor szóla velem, ájultan esém orczámmal a földre; de megillete <f>[12†]</f> engem és helyemre állíta;


text:
A szőrös kecskebak <f>[14†]</f> Görögország királya, a nagy szarv pedig, a mely szemei között vala, <f>[15†]</f> az az első király.


text:
Hogy pedig az <f>[16†]</f> letöretteték, és négy álla helyébe: négy ország támad abból a nemzetből, de nem annak erejével.


text:
És ezek országai után, mikor elfogynak a gonoszok, támad egy kemény orczájú, ravaszságokhoz értő király.


text:
És annak nagy ereje lesz, noha nem a maga ereje által, és csudálatosképen pusztít és jó szerencsével halad és cselekszik, és elpusztítja az erőseket és a szenteknek <f>[17†]</f> népét.


text:
És a maga eszén <i>jár,</i> és szerencsés lesz az álnokság az ő kezében, és szívében felfuvalkodik és hirtelen elveszt sokakat; sőt a fejedelmek fejedelme ellen is feltámad, de kéz nélkül rontatik meg.


text:
És az estvéről és <f>[18†]</f> reggelről való látomás, a mely megmondatott, igazság; te azonban pecsételd be a látomást, mert <f>[19†]</f> sok napra való.


text:
És én, Dániel, elájulék és beteg valék néhány napig, de felkelék és a király dolgát <f>[20†]</f> végezém; és álmélkodám ezen a látáson, és senki sem értette.


text:
<pb/>Dáriusnak, az Asvérus <f>[1†]</f> fiának első esztendejében, a ki a Médiabeliek nemzetségéből vala, a ki királylyá tétetett vala a Káldeusok országán;


text:
Uralkodásának első esztendejében én, Dániel, megfigyeltem a könyvekben az esztendők számát, a melyről az Úr ígéje lőn Jeremiás prófétához, <f>[2†]</f> hogy hetven esztendőnek kell eltelni Jeruzsálem omladékain.


text:
És orczámat az Úr Istenhez emelém, hogy keressem <i>őt</i> imádsággal, könyörgéssel, bőjtöléssel, zsákban és hamuban.


text:
És imádkozám az Úrhoz, az én Istenemhez, és vallást tevék, és mondám: Kérlek, oh Uram, <f>[3†]</f> nagy és rettenetes Isten, a ki megtartja a szövetséget és a kegyességet azoknak, a kik őt szeretik és teljesítik az ő parancsolatait.


text:
Vétkeztünk és gonoszságot míveltünk, hitetlenül cselekedtünk <f>[4†]</f> és pártot ütöttünk ellened, és eltávoztunk a te parancsolataidtól és ítéleteidtől.


text:
És nem hallgatánk a te szolgáidra, a <f>[5†]</f> prófétákra, a kik a te nevedben szóltak a mi királyainknak, fejedelmeinknek, atyáinknak és az ország egész népének.


text:
Tied Uram az igazság, mienk pedig orczánk pirulása, a mint ez ma van <f>[6†]</f> Júda férfiain, Jeruzsálem lakosain és az egész Izráelen, a közel és távol valókon, mindama földeken, a melyekre kivetetted őket az ő gonoszságuk miatt, a melylyel vétkeztek ellened.


text:
Miénk, oh Uram, orczánk pirulása, a mi királyainké, fejedelmeinké és atyáinké, a kik vétkeztünk ellened.


text:
A mi Urunké Istenünké az <f>[7†]</f> irgalmasság és a bocsánat, mert <f>[8†]</f> pártot ütöttünk ellene;


text:
És nem hallgattunk az Úrnak, a mi Istenünknek szavára, <f>[9†]</f> hogy járjunk az ő törvényeiben, a melyeket előnkbe adott, az ő szolgái, a próféták által.


text:
És az egész Izráel áthágta a te törvényedet, és elhajlottak, hogy ne hallgassanak a te szódra. Ezért reánk szakad az átok és <f>[10†]</f> eskü, a mely meg van írva Mózesnek, az Isten szolgájának törvényében; mert vétkeztünk ellene!


text:
És teljesíté az ő szavait, a melyeket szóla ellenünk és a <f>[11†]</f> mi bíráink ellen, a kik minket ítéltek, hogy nagy veszedelmet hoz reánk; mert nem történt olyan az egész ég alatt, a milyen történt Jeruzsálemben.


text:
A mint írva van a <f>[12†]</f> Mózes törvényében, az a veszedelem mind reánk jöve! És az Úrnak, a mi Istenünknek szine előtt nem esedeztünk, hogy megtértünk volna a mi álnokságainkból, és figyeltünk volna a te igazságodra.


text:
Azért készen tartotta az Úr a veszedelmet, és azt reánk hozá: mert igaz az Úr, a mi Istenünk minden cselekedetében, melyeket cselekszik; mert nem hallgattunk az ő szavára.


text:
Most azért, oh mi Urunk, Istenünk! a ki kihoztad a te <f>[13†]</f> népedet Égyiptom földéből hatalmas kézzel, és nevet szereztél magadnak, mint ma is van: vétkeztünk, gonoszul cselekedtünk!


text:
Uram, a te <f>[14†]</f> igazságod teljessége szerint forduljon el, kérlek, a te haragod és búsulásod a te városodtól, Jeruzsálemtől, a te szentséges hegyedtől, mert a mi bűneinkért és a mi atyáink hamisságaiért <f>[15†]</f> gyalázatára van Jeruzsálem és a te néped mindeneknek mi körültünk.


text:
És most hallgasd meg, oh Istenünk, a te szolgádnak könyörgését és esedezéseit, és <f>[16†]</f> világosítsd meg az Úrért a te orczádat a te szent helyeden, a mely elpusztíttatott.


text:
Hajtsad, én Istenem, a te füledet <i>hozzánk</i> és hallgass meg; nyisd meg szemeidet és tekintsd meg a mi pusztulásunkat és a várost, a mely a te nevedről <f>[17†]</f> neveztetik; mert nem a mi igazságunkban, hanem a te nagy irgalmasságodban <i>bízva</i> terjesztjük elődbe a mi esedezéseinket.


text:
Uram, hallgass meg! Uram, légy kegyelmes! Uram, légy figyelmetes, és cselekedd meg, ne késedelmezzél tennen magadért, <f>[18†]</f> oh én Istenem; mert a te nevedről neveztetik a te városod és a te néped.


text:
<pb/>És még szólék és imádkozám, és vallást tevék az én bűnömről, és az én népemnek, az Izráelnek bűnéről; és esedezésemet az Úr elé, az én Istenem elé terjesztém az én <f>[19†]</f> Istenemnek szent hegyéért.


text:
És még az imádságot mondom vala, mikor ama férfiú, Gábriel, <f>[20†]</f> a kit elébb a látomásban láttam vala, sebességgel repülvén, megillete engem az estvéli áldozat idején.


text:
A te esedezésed kezdetén egy szózat támadt, és én eljöttem, hogy megjelentsem; mert te kedves vagy: vedd eszedbe azért a szózatot, és értsd meg a látomást!


text:
Hetven <f>[21†]</f> hét szabatott a te népedre és szent városodra, hogy vége szakadjon a gonoszságnak és bepecsételtessék a bűn, és hogy eltöröltessék a hamisság és elhozassék az örök igazság, és bepecsételtessék a látomás és a próféták, és felkenettessék a Szentek szente.


text:
Tudd meg azért és vedd eszedbe: A <f>[22†]</f> Jeruzsálem újraépíttetése felől való szózat keletkezésétől a Messiás-fejedelemig hét hét és hatvankét hét van és újra megépíttetnek az utczák és a kerítések, <f>[23†]</f> még pedig viszontagságos időkben.


text:
A hatvankét hét mulva pedig kiirtatik a Messiás <f>[24†]</f> és senkije sem lesz. És a várost és a <f>[25†]</f> szenthelyet elpusztítja a következő fejedelem népe; és vége lesz <i>mintegy</i> vízözön által, és végig tart a háború, elhatároztatott a pusztulás.


text:
És egy héten át sokakkal megerősíti a szövetséget, de a hét felén véget vet a véres áldozatnak és az ételáldozatnak, és útálatosságok szárnyán pusztít, <f>[26†]</f> a míg az enyészet és a mi elhatároztatott, a pusztítóra szakad.


text:
<pb/>Czírusnak, <f>[1†]</f> Persia királyának harmadik esztendejében egy ige jelenteték Dánielnek, a <f>[2†]</f> ki Baltazárnak nevezteték; igaz az ige és nagy bajról való; és figyele az igére és megérté a látomást.


text:
Kívánatos étket nem ettem, hús és bor nem ment az én számba, és soha sem kentem meg magamat, míg el nem telék az egész három hét.


text:
És az első hónapnak huszonnegyedik napján, ímé én a nagy <f>[3†]</f> folyóvíznek, azaz a Hiddekelnek partján valék.


text:
És felemelém szemeimet, és látám, és ímé: egy férfiú, gyolcsba öltözve, és dereka <f>[4†]</f> ufázi aranynyal övezve.


text:
És teste olyan mint a társiskő, és orczája olyan mint a villám, és szemei olyanok mint az égő szövétnekek, karjai és lábatája mint az izzó ércznek színe, és az ő beszédének szava olyan, mint a sokaság zúgása.


text:
És egyedül én, Dániel láttam e látomást, a férfiak pedig, a kik velem valának, <f>[5†]</f> nem látták a látomást; hanem nagy rettenés szálla reájok, és elfutának, hogy elrejtőzzenek.


text:
És én egyedül hagyattam, és látám ezt a nagy látomást, és semmi erő sem marada bennem, és orczám eltorzula, és <f>[6†]</f> oda lőn minden erőm.


text:
És hallám az ő beszédének szavát; és mikor hallám az ő beszédének szavát, én ájultan <f>[7†]</f> orczámra esém, és pedig orczámmal a földre.


text:
És monda nékem: Dániel, kedves férfiú! Értsd meg a beszédeket, a melyeket én szólok néked, és állj helyedre, mert most te hozzád küldettem! És mikor e szót szólá velem, felállék reszketve.


text:
És monda nékem: Ne félj Dániel: mert az első naptól fogva, hogy szívedet adtad megértésre és <f>[8†]</f> sanyargatásra a te Istened előtt, meghallgattattak a te beszédid, és én a te beszédeid miatt jöttem.


text:
De Persiának fejedelme ellenem állott huszonegy napig, és ímé <f>[9†]</f> Mihály, egyike az előkelő fejedelmeknek, eljöve segítségemre, és én ott maradék a persa királyoknál;


text:
Jöttem pedig, hogy tudtodra adjam, a mi a te népedre az <f>[10†]</f> utolsó időkben következik: mert a látomás azokra a napokra <i>szól. </i>


text:
És ímé, olyan valaki, mint egy ember-fia, megilleté ajkaimat és megnyitám <f>[11†]</f> a számat és szólék és mondám annak, a ki előttem <f>[12†]</f> álla: Uram, a látomás miatt reám fordulának az én fájdalmaim, annyira, hogy semmi erőm nincsen.


text:
És mi módon szólhat ezzel az én Urammal ennek az én Uramnak szolgája? Hiszen bennem attól fogva nem álla meg az erő, és lélekzet sem marada bennem.


text:
És monda: Ne félj, te kedves férfiú; békesség néked, légy erős és bizony erős! És mikor szóla velem, megerősödém, és mondék: Szóljon az én Uram, mert megerősítél engemet.


text:
És monda: Tudod-é, miért jöttem hozzád? És most visszatérek, hogy küzdjek <f>[13†]</f> a persa fejedelem ellen; és ha én kimegyek, <f>[14†]</f> ímé Görögország fejedelme jő elő!


text:
De megjelentem néked, a mi fel van jegyezve az igazság írásában; és senki sincsen, a ki én velem tartana ezek ellenében, hanem csak <f>[15†]</f> Mihály a ti fejedelmetek.


text:
<pb/>Én is a méd <f>[1†]</f> Dárius első esztendejében mellette állék, hogy őt támogassam és segítségére legyek.


text:
És most igazságot jelentek néked: Ímé, még három király támad Persiában, és a negyedik meggazdagul nagy gazdagsággal mindenki felett, és mikor hatalomhoz jut az ő gazdagsága által, mindent megmozdít Görögország ellen.


text:
De alighogy <f>[3†]</f> támadt, megrontatik az ő országa és elosztatik az égnek négy tája szerint, de nem <i>száll</i> az ő maradékira, és nem az ő hatalma szerint, a melylyel ő uralkodott, mert szétszaggattatik az ő birodalma, és másoknak <i>adatik</i> ezeken kivül.


text:
És elhatalmasodik a déli király, de az ő vezérei közül is <i>egyik, </i>és <i>ez</i> hatalmat vesz rajta és uralkodik, nagy uralkodás lesz az ő uralkodása.


text:
És esztendők mulva szövetkeznek, és a déli király <f>[4†]</f> leánya az északi királyhoz megy, hogy békéltessen, de a kar erejét meg nem tarthatja, és ő sem áll meg, sem az ő karja, hanem kiszolgáltatják őt és az ő kisérőit és az ő nemzőjét és azt, a ki őt egy ideig gyámolította.


text:
De támad helyébe az ő gyökerének csemetéje közül, a ki a had ellen jön majd, és tör az északi király erősségeire, és azokat megszállja és beveszi.


text:
És azoknak isteneit is bálványaikkal és drága arany- és ezüstedényeikkel együtt fogságba viszi Égyiptomba, és néhány esztendeig erősebb lesz, mint az északi király.


text:
De az ő fiai fegyverkeznek és sok nagy sereget gyűjtenek, és hirtelen jön és beözönlik, és átmegy és visszatér, és hadakoznak mind az ő erősségéig.


text:
És felháborodik a déli király, és kimegy és megütközik vele, az északi királylyal, és az nagy sokaságot állít fel, de ez a sokaság annak a kezébe adatik.


text:
És a mint a sokaság elfogatott: felfuvalkodik annak szíve, és sok ezeret letipor; még sem lesz hatalmas.


text:
Mert az északi király visszatér, és az előbbinél nagyobb sokaságot állít; néhány esztendő mulva nagy sereggel és nagy készlettel jő bizony.


text:
És azokban az időkben sokan támadnak a déli király ellen, a te néped erőszakos fiai is felkelnek, hogy beteljesítsék a látomást, de elhullanak.


text:
Mert eljő észak királya, és töltést emel és beveszi az erősített várost; és délnek seregei meg nem állnak, sem az ő válogatott népe, és semmi erő nem bír ellene állni.


text:
És az, a ki reátört, a maga tetszése szerint cselekszik, és senki sem lesz, a ki ellene álljon, és megállapodik <f>[5†]</f> a dicső földön, és megsemmisül az az ő kezétől.


text:
Azután maga elé tűzi, hogy bemegy az ő egész országának erejével, és békés szándékot mutat, és leányasszonyt ad néki <i>feleségül,</i> hogy megrontsa, de az nem áll meg és nem tart vele.


text:
És fordítja orczáját a szigetekre, és sokat elfoglal; de az ő gyalázatosságának véget vet egy vezér, a mellett, hogy megfizet néki az ő gyalázatosságáért.


text:
Ennek helyébe jön az, a ki adószedőt jártat végig az ország dicső <i>földén,</i> de rövid időn megrontatik, noha nem haraggal, sem viadalban.


text:
És ennek helyébe egy útálatos áll, a kire nem teszik az ország ékességét; hanem alattomban jő, és hízelkedéssel jut az országhoz.


text:
És a beözönlő seregek elárasztatnak az ő orczája előtt és megtöretnek; még egy szövetséges fejedelem is.


text:
Mert a vele való megbarátkozás óta csalárdul cselekszik <i>ellene,</i> és reátör és győzedelmet vesz rajta kevés néppel.


text:
Alattomban még az ország gazdag részeibe is behatol, és azt cselekszi, a mit nem cselekedtek sem az ő atyái, sem az ő atyáinak atyái: zsákmányt, prédát és gazdagságot tékozol előlők, és az erősségek ellen is cselt kohol, de csak egy ideig.


text:
És felindítja az ő erejét és szívét a déli király ellen nagy sereggel, és a déli király is hadra készül nagy sereggel és igen erőssel, de meg nem állhat, mert cselt koholtak ellene.


text:
De ennek a két királynak szíve is gonoszt forral, és egy asztalnál hazugságot szólnak <i>egymásnak;</i> de siker nélkül, mert a vég még bizonyos időre <i>elmarad. </i>


text:
Azért visszatér az ő földére nagy gazdagsággal; de az ő szíve a szent szövetség ellen van, és <i>ellene</i> tesz, és újra visszatér az ő földére.


text:
Mert kitteus hajók jőnek ellene és megijed, és visszatér és dühöng a szent szövetség ellen és cselekszik <i>ellene;</i> visszatér és ügyel azokra, a kik elhagyják a szent szövetséget.


text:
És seregek állanak fel az ő részéről, és megfertéztetik a szenthelyet, az erősséget, és megszüntetik a mindennapi áldozatot, és felteszik a pusztító útálatosságot.


text:
És a kik gonoszul cselekesznek a szövetség ellen, azokat hitszegésre csábítja hizelkedésekkel; ellenben az Istenét ismerő nép felbátorodik és cselekeszik.


text:
És a nép értelmesei sokakat oktatnak, de hullanak fegyver és tűz miatt, fogság és rablás miatt napokig.


text:
És miközben elhullanak, megsegíttetnek kicsiny segítséggel, és sokan csatlakoznak hozzájok képmutató beszédekkel.


text:
És elhullanak az értelmesek közül is, hogy megpróbáltassanak, megtisztíttassanak és megfehéríttessenek a vég idejéig; mert a rendelt idő még <i>hátra</i> van.


text:
És a király a maga tetszése szerint cselekszik és felfuvalkodik és felmagasztalja magát minden isten felett, és az istenek Istene ellen is vakmerőn szól, és szerencsés lesz, mígnem betelik a harag; mert a mi elhatároztatott, az végre <i>is</i> hajtatik.


text:
Nem gondol atyáinak isteneivel, nem gondol az asszonyok kedvenczével, és egy istennel sem; hanem mindennek fölibe magasztalja magát.


text:
De a helyett tiszteli az erődök istenét annak helyén; és azt az istent, a kit nem ismertek az ő atyái, tiszteli aranynyal, ezüsttel, drágakövekkel és becses <i>ajándékok</i>kal.


text:
És az erődített városokban így teszen az idegen istenek nevében: a ki hódol, annak dicsőségét megsokasítja és sokak felett ad nékik hatalmat; a földet elosztja jutalom gyanánt.


text:
De a vég idején összetűz vele a déli király, és mint a forgószél, úgy megy reá az északi király szekerekkel, lovasokkal és sok hajóval, és betör az országokba, elözönli és végigjárja <i>azokat</i>.


text:
És bemegy a dicső földre, és sokan elesnek; de ezek megszabadulnak az ő kezéből: Edom, Moáb és az Ammon fiainak színe-java.


text:
És ura lesz Égyiptom arany- és ezüst-kincseinek és minden drágalátos javainak; libiabeliek és szerecsenek is lesznek az ő kíséretében.


text:
De megriasztják őt napkeletről és északról való hírek, és kivonul nagy haraggal, hogy elveszessen és megöljön sokakat.


text:
És felvonja az ő sátor-palotáját a tengerek és a dicső <f>[6†]</f> szent hegy között; és végére jut, és senki sem segít rajta.


text:
<pb/>És abban az időben felkél <f>[1†]</f> Mihály, a nagy fejedelem, a ki a te néped fiaiért áll, mert nyomorúságos idő lesz, a milyen nem volt attól fogva, hogy nép kezdett lenni, mindezideig. És abban az időben megszabadul a te néped; a ki csak beírva találtatik a könyvben.


text:
És sokan azok közül, a kik alusznak <f>[2†]</f> a föld porában, felserkennek, némelyek örök életre, némelyek pedig gyalázatra és örökkévaló útálatosságra.


text:
Az értelmesek pedig fénylenek, mint az égnek fényessége; és a kik sokakat az igazságra visznek, miként a csillagok örökkön örökké.


text:
Te pedig, Dániel, zárd be <f>[3†]</f> e beszédeket, és pecsételd be a könyvet a végső időig: tudakozzák majd sokan, és nagyobbá lesz a tudás.


text:
És széttekinték én, Dániel, és ímé másik kettő álla <i>ott,</i> egyik a folyóvíz partján <f>[4†]</f> innét, a másik túl a folyóvíz partján.


text:
És mondá <i>egyik</i> <f>[5†]</f> a gyolcsba öltözött férfiúnak, a ki a folyóvíz felett vala: Mikor lesz végök e csudadolgoknak?


text:
És hallám a gyolcsba öltözött férfiút, a ki a folyóvíz felett vala, hogy felemelé az ő jobb kezét és bal kezét <f>[6†]</f> az ég felé, és megesküvék az örökké élőre, hogy ideig, <f>[7†]</f> időkig és fél időig, és mikor elvégezik a szent nép erejének rontását, mindezek elvégeztetnek.


text:
Megtisztulnak, megfehérednek és megpróbáltatnak sokan, az istentelenek pedig istentelenül cselekesznek, és az istentelenek közül senki sem érti; de az értelmesek értik,


text:
És az időtől fogva, hogy elvétetik a mindennapi <f>[9†]</f> áldozat, és feltétetik a pusztító útálatosság, ezerkétszáz és kilenczven nap lesz.


text:
<pb/>Az Úr igéje, a mely lőn Hóseáshoz, a Beeri fiához, Uzziás, Jótám, Ákház, Ezékiás, Júdabeli királyok idejében, és Jeroboámnak, a Joás fiának, Izráel királyának idejében.


text:
A mikor beszélni kezde az Úr Hóseással, monda az Úr Hóseásnak: Menj, végy magadnak parázna feleséget és parázna gyermekeket; mert paráználkodván paráználkodik e föld, nem követvén az Urat.


text:
És mondá az Úr néki: Nevezd őt Jezréelnek, mert még egy kis <i>idő,</i> és megbüntetem a Jehu házát a Jezréel vére miatt, <f>[1†]</f> és eltörlöm Izráel házának királyságát.


text:
Ismét teherbe esék, és leányt szűle. És mondá néki <i>az Úr: </i>Nevezd őt Ló-Rukhámáhnak; mert nem kegyelmezek többé az Izráel házának, hogy akármiképen könyörülnék rajtok.


text:
De a Júda házának megkegyelmezek, és megtartom őket az Úr, az ő Istenök által; de nem tartom meg őket <f>[2†]</f> ív, vagy kard, vagy háború által, sem lovak és lovasok által.


text:
És mondá <i>az Úr:</i> Nevezd őt Ló-Amminak; mert ti nem vagytok az én népem, s én sem leszek a tiétek.


text:
<pb/>De mégis annyi lesz az Izráel fiainak száma, mint a tenger fövenye, a mely meg nem mérettethetik és meg nem számláltathatik; és lészen, hogy a hol az mondatott nékik: Nem vagytok az én népem, ez mondatik nékik: Élő Istennek <f>[3†]</f> fiai!


text:
És összegyűlnek Júda fiai és Izráel fiai együvé, és egy <f>[4†]</f> fejedelmet választanak, és feljőnek az országból, mert nagy lesz a Jezréel napja!


text:
<pb/>Pereljetek anyátokkal, pereljetek (mert nem feleségem ő, és én sem vagyok néki férje), hogy tüntesse el az ő bujaságát arczáról, és az ő paráznaságát emlői közül;


text:
Különben meztelenre vetkőztetem őt és olyanná teszem, a milyen <i>volt</i> születése napján, és a pusztához teszem hasonlatossá, és olyanná változtatom őt, a milyen a kiaszott föld, és megölöm őt szomjúsággal.


text:
Mert paráználkodott az ő anyjok; gyalázatba merült, a ki őket szülte; mert ezt mondotta: Elmegyek szeretőim után, a kik megadják kenyeremet, vizemet, gyapjúmat és lenemet, olajomat és <f>[2†]</f> italomat.


text:
Azért ímé tövissel rekesztem el útadat, és sövényt fonok eleibe, hogy ne találja meg <f>[3†]</f> ösvényeit.


text:
És szaladgál majd szeretői után, de nem éri el őket; és mikor keresi őket és nem találja meg azokat, <i>azt</i> mondja majd: Elmegyek hát és visszatérek előbbi férjemhez: mert jobb dolgom volt akkor, hogynem mint mostan:


text:
Mert nem vette eszébe, hogy én adtam néki a búzát, a mustot és az olajat, és <i>én</i> sokasítottam meg ezüstjét és az aranyat, <i>a mit</i> ők a <f>[4†]</f> Baálra költöttek.


text:
Azért visszaveszem búzámat a maga idejében és mustomat is az ő divatjában, és elragadom gyapjúmat és lenemet, <i>a melyek</i> meztelensége befedésére <i>lettek volna. </i>


text:
És most feltárom az ő gyalázatát szeretői előtt, és senki sem szabadítja őt ki <f>[5†]</f> az én kezemből.


text:
És elpusztítom szőlejét és fügefáját, a melyekről ezt mondta: Ez az én bérem, a mit az én szeretőim adtak nékem, <f>[7†]</f> és erdővé teszem azokat, és a mezei vad emészti meg őket.


text:
És megbüntetem őt a Baálok napjaiért, a melyeken füstölve áldozott azoknak, és felrakta gyűrűjét és nyaklánczát, és elment szeretői után, rólam <f>[8†]</f> pedig elfeledkezett, <i>ezt</i> mondja az Úr.


text:
És onnan adom meg néki az ő szőlőjét és az Akor völgyét <f>[10†]</f> a reménység ajtaja gyanánt, és úgy énekel ott, <f>[11†]</f> mint ifjúságának idején és mint Égyiptomból lett feljövetelének napján.


text:
És azon a napon, <i>ezt</i> mondja az Úr, így fogsz engem hívni: Én férjem, és nem hívsz engem többé <i>így:</i> Baálom.


text:
És azon a napon frigyet szerzek nékik a mezei vadakkal, az égi madarakkal és a föld férgével, és az ívet, kardot és háborút eltörlöm e földről, és bátorságos lakozást <f>[13†]</f> adok nékik.


text:
És eljegyezlek téged magamnak örökre, és pedig igazsággal és ítélettel, kegyelemmel és irgalommal jegyezlek el.


text:
És azon a napon meghallgatom, azt mondja az Úr, meghallgatom az egeket, azok pedig meghallgatják a földet;


text:
És bevetem őt magamnak a földbe, és megkegyelmezek Ló-Rukhámának, <f>[14†]</f> és azt mondom Ló-Amminak: Én népem vagy te; ő pedig ezt mondja: Én Istenem!


text:
<pb/>És mondá az Úr nékem: Menj el újra, szeress egy asszonyt, a kit szeret az ő társa és mégis házasságtörő; <f>[1†]</f> a mint az Úr is szereti Izráel fiait, <f>[2†]</f> bár ők idegen istenekhez fordulnak, és szeretik <f>[3†]</f> a szőlőskalácsokat.


text:
És mondám néki: Sok ideig ülsz nálam; nem paráználkodol és nem leszel férfié; én is <i>így</i> leszek te irántad.


text:
Mert az Izráel fiai is sok ideig maradnak király nélkül, fejedelem nélkül, áldozat nélkül, szoborkép nélkül, efód nélkül és theráfok nélkül.


text:
Azután megtérnek Izráel fiai és keresik az Urat, az ő Istenöket, <f>[4†]</f> és Dávidot, az ő királyukat, <f>[5†]</f> és remegve <i>folyamod</i>nak az Úrhoz és az ő jóságához az utolsó időkben.


text:
<pb/>Halljátok meg az Úrnak beszédét Izráel fiai, mert pere van az Úrnak a földnek lakóival, <f>[1†]</f> mert nincs igazság és nincsen szeretet és nincsen Istennek ismerete a földön.


text:
Hamisan esküsznek <f>[2†]</f> és hazudnak és gyilkolnak és lopnak és paráználkodnak, betörnek és egyik vér a másikat éri.


text:
Azért búsul a föld és elerőtlenül minden, a mi azon lakik, <f>[3†]</f> a mező vada és az ég madara egyaránt, bizony a tenger halai is elveszíttetnek.


text:
Mindazáltal senki se perlekedjék, és senki se feddőzzék! hiszen a te néped olyan, mint azok, a kik a pappal czivódnak.


text:
Elvész az én népem, mivelhogy tudomány nélkül való. Mivelhogy te megvetetted a tudományt, én is megvetlek téged, hogy papom ne légy. És <f>[4†]</f> mivelhogy elfeledkeztél Istened törvényéről, elfeledkezem én is a te fiaidról.


text:
Mennél számosabbak lettek, annál inkább vétkeztek ellenem; <i>de </i>gyalázatra fordítom dicsőségöket!


text:
De úgy jár a pap is, mint <f>[5†]</f> a nép; megbüntetem őket az ő útaikért, és megfizetek néki cselekedeteiért.


text:
Esznek majd, de meg nem elégesznek; <f>[6†]</f> fajtalankodnak, de nem szaporodnak, <f>[7†]</f> mert megszüntek az Úrra vigyázni.


text:
Népem az ő bálványát <f>[9†]</f> kérdezi, és az ő pálczája mond néki jövendőt; mert a fajtalanság <f>[10†]</f> lelke megtéveszt, és paráználkodnak az ő Istenök megett.


text:
A hegyek tetején áldoznak és a halmokon füstölnek: a cserfa, a nyárfa és a tölgyfa alatt, mert kedves annak az árnyéka. <f>[11†]</f> Ezért paráználkodnak a ti leányaitok, és házasságtörők a ti menyeitek.


text:
Nem büntetem meg leányaitokat, hogy paráználkodnak, menyeiteket sem, hogy házasságtörők, mert ők magok is <f>[12†]</f> félremennek a paráznákkal és áldoznak a kurvákkal. De az értelmetlen nép elbukik.


text:
<pb/>Ha te paráználkodol is Izráel, csak a Júda ne vétkezzék! És ne járjatok Gilgálba, és ne menjetek fel Beth-Avenbe! és ne esküdjetek így: Él az Úr!


text:
<pb/>Halljátok meg ezt, ti papok! Figyeljetek, Izráel háza! Hallgassatok ide királynak háza; hiszen reátok vonatkozik az ítélet, mert tőrré lettetek Miczpának, és kiterített hálóvá a Táboron.


text:
Jól ismerem én Efraimot, és Izráel nincs elrejtve előlem; hiszen most is paráználkodol Efraim! megfertőztetett az <f>[1†]</f> Izráel.


text:
Nem engedik őket az ő cselekedeteik megtérni az ő Istenökhöz, mert paráznaság lelke van közöttük, és nem ismerik az Urat.


text:
Izráel ellen az ő büszkesége <f>[2†]</f> tesz tanúbizonyságot, Izráel és Efraim bűneik miatt vesznek el; velök együtt Júda is elvész.


text:
Hűtlenül cselekedtek az Úr ellen, mert idegen fiakat nemzettek; most azért megemészti őket az újhold, örökségeikkel <f>[4†]</f> egyben.


text:
Fújjátok meg a kürtöt Gibeában, a tárogatót Rámában; rivalgjatok Beth-Avenben: Utánad <f>[5†]</f> Benjámin.


text:
Efraim pusztává lesz a büntetés napján; <f>[6†]</f> Izráel törzsei ellen kijelentettem a változhatatlan <f>[7†]</f> ítéletet.


text:
Júda fejedelmei olyanok, mint a határrontók; <f>[8†]</f> kiontom rájok az én haragomat, mint a vizet.


text:
Efraim el van nyomva, összetörve az ítélettől, mert tetszett néki követni az <i>emberi</i> <f>[9†]</f> rendelést!


text:
Látta ugyan Efraim a maga betegségét, Júda is a maga sebét, és Efraim Assiriához folyamodott és küldött Járéb királyhoz; <f>[10†]</f> de az nem tud titeket meggyógyítani, és nem veszi le rólatok a sebet.


text:
Mert olyan leszek Efraimnak, mint az oroszlán, és Júda házának, mint az oroszlán-kölyök. Én, én szaggatom szét; elmegyek, felkapom, és nem lesz, a ki megszabadítsa!


text:
Elmegyek, visszatérek helyemre, mígnem megismerik, hogy vétkeztek, és keresni fogják az én orczámat. Nyomorúságukban keresnek majd engem!


text:
<pb/>Jertek, térjünk vissza az Úrhoz, mert ő szaggatott meg és ő gyógyít meg minket; megsebesített, de bekötöz minket!


text:
Megelevenít minket két nap mulva, a harmadik napon feltámaszt minket, hogy éljünk az ő színe <f>[1†]</f> előtt.


text:
Ismerjük hát el, törekedjünk megismerni az Urat. Az ő kijövetele bizonyos, mint a hajnal, és eljő hozzánk, mint az eső, mint a késői eső, a mely megáztatja a földet.


text:
Mit cselekedjem veled Efraim? Mit cselekedjem veled Júda? Hiszen szeretetetek olyan, mint a reggeli felhő és mint a korán múló harmat.


text:
Azért vertem meg a próféták által és megölöm őket az én számnak beszédivel. Bizony, a te ítéleteid olyanok, mint a kelő nap.


text:
Mert szeretetet <f>[2†]</f> kivánok én és nem áldozatot: az Istennek ismeretét inkább, mintsem égőáldozatokat.


text:
És miképen tolvajok leselkednek, úgy <i>tesz</i> a papok szövetkezete; gyilkolnak a sikemi úton; bizony, gonosz dolgokat cselekesznek.


text:
Rettenetes dolgokat látok Izráel házában. Ott van Efraim paráználkodása; meg van fertőztetve Izráel.


text:
<pb/>A mikor gyógyítani akarnám Izráelt, akkor tudódik ki Efraim vétke és Samaria gonoszsága; mert csalárdul cselekesznek, tolvaj tör be, és rabló fosztogat az utczán.


text:
És eszökbe sem veszik, hogy emlékezem minden gonoszságukra. Most körülvették őket az ő cselekedeteik, a melyek színem előtt vannak.


text:
Mindnyájan házasságtörők; olyanok, mint a kemencze, a melyet befűt a sütő; szünetel a tüzeléssel, a tészta bekovászolásától annak megkeléséig.


text:
Mert, mint a kemencze, közelednek álnokságukban az ő szívökkel. Egész éjszaka alszik az ő sütőjök; reggel ég, mint a lángoló tűz.


text:
Mindnyájan tüzesek, mint a sütő kemencze, és megemésztik biráikat. Királyaik mind elhullottak. Nincs köztök senki, a ki hozzám kiáltana.


text:
<pb/>Efraim összekeveredett a népekkel. <f>[1†]</f> Olyanná lőn az Efraim, mint a meg nem fordított pogácsa.


text:
Idegenek emésztik erejét, de ő nem veszi észre. Ősz hajjal is hintve van már, és azt sem veszi észre.


text:
Izráel ellen az ő büszkesége tesz tanúbizonyságot, <f>[2†]</f> és még sem térnek vissza az Úrhoz, az ő Istenökhöz, és nem keresik őt mindennek daczára sem.


text:
És olyan lett Efraim, mint az együgyű galamb: balgatag! Égyiptomhoz kiáltanak, <f>[3†]</f> Assiriához folyamodnak.


text:
<i>De</i> a mint mennek, kiterjesztem hálómat ellenök; levonszom őket, mint az ég madarát; megbüntetem őket az ő gyülekezetöknek <i>adott</i> kijelentés szerint.


text:
Jaj nékik, mert eltávoztak én tőlem! Pusztulás reájok, mert vétkeztek ellenem. <f>[4†]</f> Én ugyan megszabadítanám őket; de ők hazugságot szólnak ellenem!


text:
És nem kiáltanak hozzám szívökből, <f>[5†]</f> hanem ordítoznak ágyasházaikban; a búza és a must miatt gyűlnek egybe; ellenem fordulnak.


text:
Pedig én tanítottam <i>őket,</i> én erősítettem meg karjokat, és ők mégis gonoszt gondolnak ellenem.


text:
Megtérnek, <i>de</i> nem a magasságos <i>Istenhez. </i> Olyanok, mint a csalárd kézív. Fegyvertől <f>[6†]</f> hullnak el fejedelmeik, az ő nyelvöknek mérge miatt. Ez lesz gyalázatjok Égyiptom földén.


text:
<pb/>Szádhoz a kürtöt! Mint a <f>[1†]</f> sas, <i>úgy jön</i> az Úr házára! Mert megszegték az én frigyemet, és vétkeztek <f>[2†]</f> az én törvényem ellen!


text:
Királyt emeltek ők; <f>[5†]</f> de nem én általam; fejedelmet választottak, de tudtomon kivül. Ezüstjökből és aranyukból bálványokat formáltak; csak azért, hogy semmivé legyen.


text:
Mert ez is Izráelből való! kézműves csinálta azt, és nem Isten az. Bizony forgácscsá lesz Samaria borjúja!


text:
Mert szelet vetnek és vihart aratnak. <f>[6†]</f> Nem indul szárba; termése nem ad lisztet; ha adna is, idegenek nyelik be azt.


text:
Elnyeletett Izráel! Olyan immár a népek közt, mint az edény, <i>a melyen</i> nincs <f>[7†]</f> gyönyörűség.


text:
De ha bérelnek is a pogányok közt, most összegyűjtöm őket, és kezdenek majd lefogyni a <f>[9†]</f> fejedelmek királyának terhétől.


text:
Nékem szánt áldozatképen húst vágnak és esznek; az Úr nem tekint azokra kedvesen. <f>[11†]</f> Immár megemlékezik az ő álnokságukról, és megbünteti az ő vétkeiket; Égyiptomba fognak ők <f>[12†]</f> visszatérni.


text:
Most Izráel elfeledkezett az ő alkotójáról és palotákat épített; Júda megerősített városokat szaporított. De én tüzet bocsátok városaira, és az emészti meg az ő erősségeit.


text:
<pb/>Ne örvendezz Izráel oly vígan, mint a pogányok; mert paráználkodással elszakadtál a te Istenedtől, és szeretted a bűnbért <f>[1†]</f> minden búzaszérűn.


text:
Nem maradnak az Úr földén, hanem Égyiptomba tér vissza <f>[3†]</f> Efraim; Assiriában tisztátalant esznek.


text:
Nem áldoznak az Úrnak borral; és nem lesznek kedvesek előtte. Áldozataik olyanok lesznek, mint a gyásztornak kenyere; mindnyájan, a kik abból esznek, megfertéztetnek, mert kenyerök <i>csak</i> étvágyuknak szolgál; nem jut be az Úr házába.


text:
Mert ímé elbujdosnak a pusztulás miatt; Égyiptom gyűjti be, Móf temeti el őket. <f>[4†]</f> Ezüst kincsöket a csalán örökli; tövis lesz <f>[5†]</f> sátoraikban.


text:
Elérkeztek a számadásnak napjai; elérkeztek a megtorlásnak napjai; megtudja majd Izráel! Bolond a próféta, őrült a léleknek embere a te vétked sokasága miatt és mert akkora a gyűlölség.


text:
Efraim szétnéz az én Istenem mellett. <f>[6†]</f> A prófétának minden útaira háló vettetett; gyűlölség van Istenének házában.


text:
Mélyen elfajultak, mint Gibea napjaiban; <f>[7†]</f> <i>de</i> megemlékezik álnokságaikról, és megbünteti az ő gonoszságokat.


text:
Mint szőlőfürtöket a pusztában, úgy találtam Izráelt; mint a fügefa első termésének zsengéjét, úgy néztem a ti atyáitokat; <f>[8†]</f> <i>de</i> bementek Baál-Peorhoz <f>[9†]</f> és a gyalázatosnak adták magokat, és útálatossá váltak, mint a mit szerettek.


text:
Efraim! Elszáll dicsőségök, <f>[10†]</f> mint a madár! Nem lesz szülés, sem terhesség, sem fogamzás!


text:
Mert még ha felnevelnék is fiaikat, mégis gyermektelenekké teszem őket; sőt még nékik is jaj, ha elfordulok tőlök.


text:
Efraim, a mint néztem, mint Tírus van plántálva a mezőben; <f>[11†]</f> de Efraimnak mégis az öldöklőhöz kell kihoznia az ő fiait.


text:
Minden gonoszságuk <f>[12†]</f> Gilgálban <i>van,</i> mert ott gyűlöltem meg őket. Cselekedeteik gonoszsága miatt kiűzöm őket házamból; <f>[13†]</f> nem szeretem őket többé; fejedelmeik mindnyájan pártütők.


text:
Meg van verve Efraim, gyökerök elszáradt! Nem teremnek <f>[14†]</f> gyümölcsöt. Még ha nemzenének is, megölöm méhöknek szerelmes <i>magzatit. </i>


text:
Elveti őket az én Istenem, mert nem hallgattak reá, és bujdosókká lesznek a pogányok <f>[15†]</f> között.


text:
<pb/>Buja szőlőtő az Izráel, a mely termi az ő gyümölcseit. Gyümölcsének sokasága szerint sokasította meg oltárait, <f>[1†]</f> földének jósága szerint jó sok oszlopot <f>[2†]</f> állított fel.


text:
Csalárd a szívök; <i>de</i> most meglakolnak! Ő maga töri le oltáraikat; elpusztítja <f>[3†]</f> bálványaikat.


text:
Össze-vissza beszéltek; hamisan esküdtek; szövetséget kötöttek; de mint a bürök a mező barázdáin, úgy sarjadzik ki az ítélet.


text:
Beth-Aven borjúi miatt aggódnak Samaria lakói. Bizony megsiratja azt az ő népe, és papjai is remegnek miatta, az ő dicsősége miatt; mert eltávozott az attól.


text:
Azt magát is Assiriába vonszolják ajándékul Járeb királynak. Szégyent vall Efraim, és megszégyenül Izráel az ő tanácsa miatt.


text:
És Aven magaslatai, az <f>[4†]</f> Izráel vétke, lerontatnak. Tövis és bogácskóró növi be oltáraikat, <f>[5†]</f> és mondják majd a hegyeknek: Borítsatok be minket! a halmoknak pedig: Omoljatok <f>[6†]</f> reánk!


text:
Gibea napjaitól <f>[7†]</f> fogva vétkezél, oh Izráel! Ott maradtak; nem érte őket Gibeában a harcz a gonoszság fiai <f>[8†]</f> ellen.


text:
Megfenyítem hát őket kedvemre! Népek gyülekeznek ellenök, a mikor megkötöztetnek kettős gazságukért.


text:
Efraim szoktatott üsző, <f>[9†]</f> a mely szeret nyomtatni; de én rámegyek az ő szép nyakára: igába fogom Efraimot; Júda szántani fog, Jákób boronál néki.


text:
Vessetek magatoknak igazságra; arassatok kegyelem szerint! Szántsatok magatoknak új szántást; <f>[10†]</f> mert ideje keresnetek az Urat, mígnem eljő, hogy igazság esőjét adjon néktek.


text:
Istentelenséget szántottatok, álnokságot arattatok. <f>[11†]</f> Eszitek a hazugság gyümölcsét, mert bíztál a te utadban és vitézeidnek sokaságában!


text:
Azért zendülés támad a te néped között, és minden te erősséged elpusztíttatik, a miképen elpusztította Salman Beth-Arbelt a harcznak napján; az anya gyermekeivel együtt földhöz veretik.


text:
<pb/>Mikor még gyermek <f>[1†]</f> volt Izráel, megszerettem őt, és Égyiptomból hívtam <f>[2†]</f> ki az én fiamat.


text:
Pedig én tanítottam járni Efraimot; ő vette őket karjaira, de ők nem ismerték el, hogy én <f>[3†]</f> gyógyítottam meg őket.


text:
Emberi kötelékekkel vontam őket, szeretetnek köteleivel, és olyan voltam hozzájok, mint a kik leemelik szájukról az igát, és ételt adtam nyájasan eleikbe.


text:
És fegyver száll az ő városaira, és elpusztítja az ő zárait, és felemészti őket az ő szándékaik miatt.


text:
Mert az én népem átalkodottan hajlandó elfordulni <f>[4†]</f> tőlem. Ha hivogatják is őt a magasságos <i>Isten</i>hez, senki nem indul meg rajta.


text:
Miképen adnálak oda Efraim, szolgáltatnálak ki Izráel!? Miként adnálak oda, mint Admát, tennélek olyanná, a milyen Seboim?! <f>[5†]</f> Megesett bennem az én szívem; fellángolt minden szánalmam!


text:
Nem végzem el haragomnak hevét; nem fordulok vissza Efraim vesztére; mert Isten vagyok én és nem ember, a Szent te közötted, és nem haraggal jövök <f>[6†]</f> én.


text:
Az Urat fogják követni. <f>[7†]</f> Ordít, mint az oroszlán; ha ő ordít, remegve gyűlnek össze fiak napnyugot felől.


text:
Rettegve jőnek elő, mint a madár, Égyiptomból, és mint a galamb, Assiriának földéből; és letelepítem őket házaikba, ezt mondja az Úr!


text:
Körülvett engem Efraim hazugsággal, az Izráel háza pedig csalárdsággal; de <f>[8†]</f> Júda uralkodik még az Istennel és a hűséges <f>[9†]</f> Szenttel.


text:
<pb/>Széllel táplálkozik Efraim és fut a keleti szél után. Mindennap szaporítja a hazugságot és a sanyargatást, és frigyet szereznek az Assirussal és Égyiptomba <f>[1†]</f> visznek olajat.


text:
Pere van az Úrnak a Júdával is, és megbünteti Jákóbot az ő útai szerint. Cselekedetei szerint <f>[2†]</f> fizet meg néki.


text:
Anyja méhében sarkon fogta bátyját, <f>[3†]</f> és mikor erős volt, küzdött <f>[4†]</f> az Istennel.


text:
Küzdött az angyallal és legyőzte; sírt és könyörgött néki. <f>[5†]</f> Béthelben találta meg őt, és ott beszélt <f>[6†]</f> velünk.


text:
Térj hát vissza a te Istenedhez; őrizd meg az irgalmasságot és az ítéletet, és bízzál szüntelen a te Istenedben.


text:
És Efraim ugyan ezt mondja: Bizony meggazdagodtam; vagyont szerzettem magamnak. Semmi szerzeményemben nem találnak rajtam álnokságot, a mely bűn <f>[8†]</f> volna!


text:
De én vagyok az Úr, a te Istened Égyiptom földétől kezdve. <f>[9†]</f> Újra sátorok lakójává teszlek téged, mint az ünneplés napjain.


text:
Mert <i>én</i> szólottam a prófétákhoz; én sokasítottam meg a látásokat, és <i>én</i> szólottam hasonlatokban a próféták által.


text:
Ha Gileád a gonoszság <i>városa,</i> bizony semmivé lesznek! Gilgálban ökrökkel áldoznak; <f>[10†]</f> de oltáraik is olyanokká lesznek, mint a kőrakások a mező barázdáin.


text:
Jákób Aram földére bujdosott, és egy asszonyért szolgált az Izráel, és egy asszonyért <f>[11†]</f> pásztorkodott.


text:
Gonoszul ingerelte Efraim <i>az Istent;</i> de rajta szárasztja a <i>sok</i> vért, és gyalázatosságát megfizeti néki az ő Ura.


text:
Most is többítik bűneiket és csinálnak magoknak öntött képeket az ő ezüstjökből, bálványokat az ő eszök szerint. Képfaragók csinálmánya mindaz! <f>[1†]</f> Róluk mondják: Emberek, a kik áldoznak, borjúkat <f>[2†]</f> csókolnak!


text:
Azért olyanná lesznek, mint a reggeli felhő és mint a harmat, a mely korán eltűnik; mint a szérűről elsodort polyva és <f>[3†]</f> mint a kéménynek füstje.


text:
Pedig én vagyok az Úr, a te Istened Égyiptom földétől fogva. <f>[4†]</f> Nem ismerhetsz más Istent kivülem, és rajtam kivül nincs <i>más</i> szabadító!


text:
A mint legeltek: elteltek; elteltek és szívök felfuvalkodék: azért hát elfelejtkezének <f>[6†]</f> rólam.


text:
Rájok rohanok, mint a <i>kölykétől</i> megfosztott medve, és széttépem szívök borítóját, és felfalom ott őket, mint egy nőstény oroszlán. A mezei vad szaggatja szét őket!


text:
Hol van hát a te királyod, hol van, hogy megoltalmazzon minden városodban? És biráid, a kik felől ezt mondád: Adj nékem királyt <f>[8†]</f> és fejedelmeket!


text:
Megváltom őket a Seol hatalmából! Megmentem őket a haláltól! Hol van a te veszedelmed oh halál?! Hol van a te romlásod oh Seol?! <f>[10†]</f> Megbánás elrejtetett én előlem.


text:
Mert bár a testvérek közt ő a legvirágzóbb: feljő a keleti szél, <f>[11†]</f> az Úr szele támad fel a pusztából; kiszárad kútfeje, elapad forrása: az rabolja ki minden drága kincseinek tárházát.


text:
<pb/>Meglakol Samaria, <f>[1†]</f> mert daczolt az ő Istenével. Fegyver által hullanak el; csecsemőik földhöz veretnek, és terhes asszonyaik ketté vágatnak.


text:
Vigyetek veletek beszédeket, és térjetek vissza az Úrhoz! Mondjátok néki: Végy el minden álnokságot! És fogadd el azt, a mi jó, és ajkaink tulkaival áldozunk <f>[2†]</f> <i>néked</i>.


text:
Assiria nem segít meg minket; lóra sem ülünk, és nem mondjuk többé kezeink csinálmányának: Istenünk! Mert nálad talál kegyelmet az árva.


text:
Kigyógyítom őket hűtlenségökből; szeretem őket ingyen kegyelemből, mert elfordult tőlök az én <f>[3†]</f> haragom.


text:
Olyanná leszek Izráelnek, mint a harmat. Virágozni fog, mint a liliom, és gyökeret ver, mint a Libánon.


text:
Visszatérnek az ő árnyékában lakók, <f>[4†]</f> és felelevenednek, mint a búzamag, <f>[5†]</f> és virágoznak, mint a szőlőtő; híre olyan lesz, mint Libánon boráé.


text:
Efraim <i>így szól:</i> Mi közöm nékem többé a bálványokhoz?! Én meghallgatom és figyelek reá. Olyan vagyok, mint a zöldelő cziprusfa! Tőlem származik a te gyümölcsöd!


text:
Kicsoda a bölcs, <f>[6†]</f> hogy értse ezeket? <i>Kicsoda</i> az értelmes, hogy eszébe vegye ezeket?! Bizony igazak az Úrnak útai, és az igazak járnak azokon, az istentelenek pedig elesnek <f>[7†]</f> rajtok.


text:
Vének! halljátok meg ezt, és hallgassátok meg, e földnek minden lakói! Történt-é ilyen a ti időtökben, vagy a ti atyáitoknak idejében?


text:
Beszéljétek el azt a ti fiaitoknak, és a ti fiaitok az ő fiaiknak, és azoknak fiai a következő nemzetségnek.


text:
A mit a sáska meghagyott, megette a szöcskő; és a mit a szöcskő meghagyott, megette a cserebogár; és a mit a cserebogár meghagyott, megette <f>[1†]</f> a hernyó.


text:
Serkenjetek fel részegek és sírjatok, és jajgassatok mind, ti borivók a mustért, mert elvétetett az a ti szátoktól!


text:
Mert egy nép jött fel az én földemre, <f>[2†]</f> erős és megszámlálhatatlan; fogai, mint az oroszlán fogai, és agyarai, mint a nőstény oroszláné.


text:
Pusztává tette szőlőmet; összetörte fügefáimat, mezítelenre hántotta és széjjelhányta; fehérlenek annak ágai.


text:
Kifogyott az étel- és italáldozat az Úrnak házából; gyászolnak <f>[3†]</f> a papok, az Úrnak szolgái.


text:
Elpusztíttatott a mező, gyászol a föld; mert elpusztíttatott a gabona; kiszáradt <f>[4†]</f> a must; kiapadt az olaj.


text:
Szégyenüljetek meg, ti szántóvetők; jajgassatok szőlőművesek: a búzáért és az árpáért; mert elveszett a mező aratása!


text:
Elszáradt a szőlőtő; a fügefa elhervadt; a gránátfa, a datolyafa és az almafa, a mezőnek minden gyümölcsfája <f>[5†]</f> kiaszott. Bizony kiszáradott az öröm az emberek közül.


text:
<pb/>Öltsetek gyászt és sírjatok, ti papok! Jajgassatok, ti oltár szolgái; jőjjetek és háljatok gyászruhákban, Istenem szolgái; mert megvonatott <f>[6†]</f> az étel- és italáldozat Isteneteknek házától.


text:
Szenteljetek <f>[7†]</f> bőjtöt, hirdessetek gyűlést; gyűjtsétek egybe a véneket, a földnek minden lakosát az Úrnak, a ti Isteneteknek házába, és kiáltsatok az Úrhoz.


text:
Jaj ez a nap! <f>[8†]</f> Bizony közel van az Úrnak napja, és mint a pusztítás, úgy jön el a Mindenhatótól.


text:
Elsenyvedtek a magvak barázdáik alatt, elpusztultak a gabonás házak, összedőltek a csűrök; mert kiaszott a gabona.


text:
Mint nyög a barom! Megháborodtak a marha-csordák, mert nincs legelőjük; bűnhődnek még a juhnyájak is!


text:
Hozzád kiáltok Uram, mert tűz emésztette meg a puszta virányait, és <f>[9†]</f> láng perzselte le a mező minden fáját.


text:
A mező vadai is hozzád esengenek, mert kiszáradtak a vizeknek ágyai, és tűz emésztette meg a puszta virányait.


text:
<pb/>Fújjátok a kürtöt <f>[1†]</f> a Sionon, és rivalgjatok az én szent hegyemen! Rémüljenek meg e föld minden lakói; mert eljő az Úrnak napja; mert közel van <i>az. </i>


text:
Sötétségnek és homálynak napja; felhőnek és borulatnak napja; mint a hegyekre ráterülő alkonyat! Nagy és hatalmas nép, a milyen nem volt öröktől fogva és nem is lesz utána többé, nemzetségről <f>[2†]</f> nemzetségre.


text:
Előtte tűz emészt, utána láng lobog; előtte a föld olyan, mint az Éden kertje, utána pedig kietlen pusztaság; meg sem menekülhet tőle semmi.


text:
Rohannak a hegyek tetején, mintha hadi szekerek robognának; mintha tarlót emésztő láng ropogna; a milyen az ütközetre kész hatalmas nép.


text:
Száguldoznak, mint a hősök, felhágnak a kőfalakra, mint a bajnokok; mindenik a maga útján halad, nem bontják meg soraikat.


text:
Egymást nem szorongatják; mindenik a maga útján halad; néki rohannak a fegyvernek, és nem esik seb rajtok.


text:
Betörnek a városba, futkároznak a kőfalon, felhágnak a házakra, betörnek az ablakokon, mint a tolvaj.


text:
Reszket előttök a föld, és megrendülnek az egek; a nap és hold elsötétednek, a csillagok is bevonják fényöket.


text:
És megzendül az Úrnak szava az ő serege előtt, mert felette nagy az ő tábora; mert hatalmas az ő rendeletének végrehajtója. Bizony nagy az Úrnak napja és igen rettenetes! Ki <f>[3†]</f> állhatja ki azt?


text:
<pb/>De még most is így szól az Úr: Térjetek <f>[4†]</f> meg hozzám teljes szívetek szerint; bőjtöléssel is, sírással is, kesergéssel is.


text:
És szíveteket szaggassátok meg, ne ruháitokat, úgy térjetek meg az Úrhoz, a ti Istenetekhez; mert könyörülő és irgalmas ő; késedelmes a haragra és nagy kegyelmű, <f>[5†]</f> és bánkódik a gonosz miatt.


text:
Ki tudja, hátha visszatér és megbánja, <f>[6†]</f> és áldást hagy maga után; étel- és italáldozatot az Úrnak, a ti Isteneteknek?!


text:
Gyűjtsétek össze a népet, szenteljétek meg a gyülekezetet; hívjátok egybe a véneket, gyűjtsétek össze a kisdedeket és a csecsszopókat; menjen ki a vőlegény az ő ágyasházából és a menyasszony is az ő szobájából.


text:
A tornácz és az oltár között sírjanak a papok, az Úr szolgái, és mondják: Légy kegyelmes, oh Uram, a te népedhez, és ne bocsásd szidalomra a te örökségedet, hogy uralkodjanak rajtok a pogányok. Miért mondanák a népek között: Hol az ő <f>[8†]</f> Istenök?


text:
És választ tőn az Úr, és mondá az ő népének: Ímé, adok néktek gabonát, bort és olajat, hogy megelégedtek vele, és nem adlak többé titeket szidalomra a pogányok között.


text:
Az északi <i>népet</i> is elűzöm tőletek, és puszta és sivatag vidékre vetem azt; elejét a keleti tengerbe, hátulját a nyugoti tengerbe, és bűze magasra száll; felszáll büdössége, mert nagy dolgokat cselekedett.


text:
Ne féljetek, ti mezei vadak! mert zöldülnek a pusztának virányai; mert a fa megtermi gyümölcsét; a füge és szőlő is kitárják gazdagságukat.


text:
Ti is, Sionnak fiai! örvendezzetek és vígadjatok az Úrban, a ti Istenetekben; mert megadja néktek az esőt igazság szerint, és korai és kései esőt hullat néktek az első <i>hónapban. </i>


text:
És kipótolom néktek az esztendőket, a melyeket tönkre tett <f>[10†]</f> a szöcskő, a cserebogár és a hernyó és a sáska; az én nagy seregem, a melyet reátok küldöttem.


text:
És esztek bőven és megelégesztek, és magasztaljátok az Úrnak, a ti Isteneteknek nevét, a ki csodálatosan cselekedett veletek, és soha többé nem pironkodik az én népem.


text:
És megtudjátok, hogy az Izráel között vagyok én, és hogy én vagyok az Úr, a ti Istenetek és nincs más! És soha többé nem pironkodik az én népem.


text:
<pb/>És lészen azután, hogy kiöntöm lelkemet <f>[11†]</f> minden testre, és prófétálnak a ti fiaitok és leányaitok; véneitek álmokat álmodnak; ifjaitok pedig látomásokat látnak.


text:
A nap <f>[12†]</f> sötétséggé válik, a hold pedig vérré, minekelőtte eljő az Úrnak nagy és rettenetes napja.


text:
De mindaz, a ki az Úrnak nevét hívja segítségül, <f>[13†]</f> megmenekül; mert a Sion hegyén és Jeruzsálemben lészen a szabadulás, a mint megigérte az Úr, és a megszabadultak <f>[14†]</f> közt lesznek azok, a kiket elhí az Úr!


text:
Egybegyűjtöm akkor mind a pogányokat, <f>[1†]</f> és levezetem őket a Josafát völgyébe, és perbe szállok ott velök, az én népemért és örökségemért, az Izráelért, a melyet szétszórtak a pogányok közé, és megosztoztak az én földemen;


text:
Népemre pedig sorsot vetettek; a fiút szajháért adták oda, a leányt pedig borért cserélték el, hogy ihassanak.


text:
Sőt néktek is mi közötök velem, Tírus, Sidon és Filiszteának egész környéke?! Vajjon bosszút állani <i>jöttök-</i>é reám? Ha bosszút akarnátok rajtam <f>[2†]</f> állani, nagy hirtelen fejetekre fordítom vissza bosszútokat!


text:
És a Júda fiait és Jeruzsálem fiait eladtátok a Jávánok fiainak, <f>[3†]</f> hogy messze vessétek őket határaiktól:


text:
Ímé, kiindítom <f>[4†]</f> őket a helyből, a hova eladtátok őket, és fejetekre fordítom vissza bosszútokat.


text:
És adom a ti fiaitokat és leányaitokat a Júda fiainak kezébe; azok pedig eladják őket a Sabeusoknak, a messze lakó népnek; mert <i>ezt</i> végezte az Úr.


text:
<pb/>Hirdessétek ezt a pogányok között; készüljetek harczra; indítsátok fel a hősöket. Járuljanak elé, jőjjenek fel mindnyájan a hadakozó férfiak!


text:
Kovácsoljátok szántóvasaitokat kardokká, kaszáitokat dárdákká; mondja a beteg <i>is:</i> Hős vagyok!


text:
Siessetek és jőjjetek el ti népek mindenfelől, és seregeljetek egybe! Ide vezesd Uram a te hőseidet!


text:
Serkenjenek fel és jőjjenek fel a népek a Josafát völgyébe; mert ott ülök <i>törvényt,</i> hogy megítéljek minden népeket.


text:
Ereszszétek néki a sarlót, <f>[5†]</f> mert megérett az aratni való! Jertek el, tapossatok, mert tetézve a kád, ömlenek a sajtók! Mert megsokasult az ő gonoszságuk!


text:
Az Úr pedig megharsan a Sionról <f>[7†]</f> és megzendül Jeruzsálemből, és megrendülnek az egek és a föld; de az Úr az ő népének oltalma és az Izráel fiainak erőssége!


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, a ti Istenetek, <f>[8†]</f> a ki a Sionon lakozom, az én szent hegyemen. És szentté lészen Jeruzsálem, <f>[9†]</f> és idegenek nem vonulnak át többé rajta.


text:
És majd azon a napon <f>[10†]</f> a hegyek musttal csepegnek és a halmok tejjel folynak, és a Júda minden medre bő vízzel ömledez, és forrás fakad <f>[11†]</f> az Úrnak házából, és megöntözi a Sittimnek völgyét.


text:
Égyiptom pusztasággá lészen, Edom pedig kietlen sivataggá; a Júda fiain való erőszakosságért, mert ártatlan vért ontottak <f>[12†]</f> azoknak földén.


text:
És kitisztítom <f>[14†]</f> vérökből, a melyből még ki nem tisztítottam, és a Sion lesz az Úr lakóhelye!


text:
<pb/>Ámós beszédei, a ki a Tékoabeli pásztorok <f>[1†]</f> közt volt, <i>azokról,</i> a miket Izráel felől látott <f>[2†]</f> Uzziásnak, Júda királyának idejében, és Jeroboámnak, a Jóás fiának, Izráel királyának idejében, két esztendővel a földindulás előtt.


text:
És mondá: A Sionról megharsan az Úr és Jeruzsálemből megzendül, és <f>[3†]</f> elhervadnak a pásztorok legelői, és megszárad a Kármel teteje.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt Damaskusnak, sőt négy miatt, nem fordítom el, <f>[4†]</f> mert vas-cséplőkkel cséplették meg a Gileádot.


text:
És összetöröm Damaskus <f>[5†]</f> zárját, és kivágom a lakót Avennek völgyéből és a királyi pálcza tartóját Beth-Édenből, és Aramnak népe Kirbe fogva vitetik, <i>ezt</i> mondja az Úr.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt Gázának, <f>[6†]</f> sőt négy miatt, nem fordítom el, mert az egész népet rabságra vitték, hogy az Edomitáknak adják el őket.


text:
És kivágom a lakót Asdódból, és a királyi pálcza tartóját Askelonból, és Akronra is majd rávetem kezemet és a Filiszteusok maradéka <f>[7†]</f> elvész, azt mondja az én Uram, az Úr.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt Tírusnak, <f>[8†]</f> sőt négy miatt, nem fordítom el, mert az egész rabnépet Edomnak adták át, és nem emlékeztek meg a testvéri <f>[9†]</f> frigyről.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt Edomnak, sőt négy miatt, nem fordítom el, mert fegyverrel űzte saját atyjafiát, <f>[10†]</f> és elfojtá <i>szívében</i> az irgalmasságot, és haragja szüntelen tépett, és dühösködését mindvégig fentartotta.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt Ammon <f>[12†]</f> fiainak, sőt négy miatt, nem fordítom el; mert széthasogatták Gileád terhes asszonyait, hogy kiszélesíthessék az ő határokat.


text:
Tüzet vetek azért <f>[13†]</f> Rabba kőfalára, és az emészti meg az ő palotáit; <i>harczi</i> kiáltással a háború napján, <i>pusztító </i>viharral a szélvésznek napján.


text:
<pb/>Így szól az Úr: Három bűne miatt a Moábnak, sőt négy miatt, nem fordítom el; mert mészszé égette Edom királyának <f>[1†]</f> csontjait!


text:
Tüzet vetek azért Moábra, és az emészti meg Kerijjoth palotáit, és meghal Moáb a zajban, <i>hadi</i> lárma közt, a kürt zengése közben.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt a Júdának, sőt négy miatt, nem fordítom el; mert megvetették az Úrnak törvényét és nem tartották meg rendeléseit. Eltévelyítették őket az ő hazugságaik, a melyeket az ő atyáik követtek.


text:
Így szól az Úr: Három bűne miatt az Izráelnek, sőt négy miatt, nem fordítom el; mert pénzért <f>[2†]</f> adták el az igazat, a szegényt pedig egy öltő saruért.


text:
A kik a föld porát áhítják a szegények fejére, és a nyomorultak útját elfordítják. Fiú és az atyja <i>egy</i> leányhoz járnak, <f>[3†]</f> hogy megfertőztessék az én szent nevemet.


text:
Zálogos ruhákon nyujtózkodnak minden oltár mellett, és az elítéltek borát iszszák az ő <f>[4†]</f> istenök házában.


text:
Pedig én irtottam ki <f>[5†]</f> előlük az Emoreusokat, a kik magasak voltak, mint a czédrusok, erősek, mint a cserfák. Mégis kiirtottam gyümölcsét felül és gyökerét alul.


text:
És én hoztalak <f>[6†]</f> fel Égyiptom földéről, és negyven esztendeig én hordoztalak a pusztában titeket, hogy bírjátok az Emoreusok földét.


text:
És prófétákat támasztottam a ti fiaitok közül és nazirokat <f>[7†]</f> ifjaitok közül. Nem így van-é vajjon, Izráel fiai? ezt mondja az Úr.


text:
De a nazirokat borral itattátok, és a prófétákra ráparancsoltatok, mondván: Ne <f>[8†]</f> prófétáljatok!


text:
Ímé, én <i>is</i> lenyomlak titeket, ott a hol vagytok, mint a <i>cséplő</i> szekér lenyomja a kévékkel teli <i>szérűt. </i>


text:
Nem állja meg <i>helyét</i> az íjj-hordozó sem, nem menekülhet el még a gyorslábú sem, és a lovon ülő sem menekedhetik.


text:
<pb/>Halljátok meg e beszédet, melyet az Úr szól ti felőletek, Izráel fiai; mindama nemzetség felől, a melyet felhoztam Égyiptom földéről, ezt mondván:


text:
Csak titeket <f>[1†]</f> választottalak magamnak e földnek minden nemzetségei közül; azért büntetlek meg titeket minden gonoszságtokért.


text:
Ordít-é az oroszlán az erdőben, ha nincs mit ragadoznia? Hallatja-é hangját barlangjából a kölyök-oroszlán, ha semmit nem fogott?!


text:
Tőrbe esik-é a madár a földön, ha nincs tőr <i>vetve</i> néki? Felpattan-é a <f>[2†]</f> tőr a földről, ha fogni nem fogott?


text:
Ha megharsan a kürt a városban, nem riad-é meg a nép? Vajjon lehet-é baj a városban, a mit nem az Úr <f>[3†]</f> szerezne?


text:
Mert semmit sem cselekszik az én Uram, az Úr, <f>[4†]</f> míg meg nem jelenti titkát az ő szolgáinak, a prófétáknak.


text:
Adjatok hírt Asdód palotáiban és az Égyiptom földében való palotákban, és így szóljatok: Gyűljetek össze Samariának hegyein, és lássátok meg benne a sok háborgást, és az <f>[5†]</f> elnyomottakat az ő keblében.


text:
Mert nem tudnak igazán cselekedni, azt mondja az Úr, ők, a kik halomra gyűjtik az erőszakosságot és zsarolást az ő palotáikban.


text:
Annakokáért ezt mondja az Úr Isten: Ellenség <i>jön</i> és körülveszi <i>e</i> földet; ledönti hatalmadat és feldúlatnak a te palotáid.


text:
Ezt mondja az Úr: A mint a pásztor az oroszlán szájából csak a két lábszárt menti meg, vagy a fül hegyét; akképen menekülnek meg Izráel fiai, a kik Samariában pamlag szegletében ülnek és a <f>[6†]</f> nyugágynak selymén.


text:
Hogy a mely napon megbüntetem Izráelt az ő vétkeiért, <f>[7†]</f> Béth-El oltáraiért is büntetek, és letöretnek az oltár szarvai, és a földre omlanak.


text:
És ledöntöm a téli házat a nyári házzal együtt, és elpusztulnak az elefántcsont-házak <f>[8†]</f> is, megsemmisülnek a nagy házak, ezt mondja az Úr.


text:
<pb/>Halljátok meg e beszédet Básánnak ünői, a kik Samaria hegyén vagytok; a kik nyomorgatjátok a <f>[1†]</f> szegényeket, megrontjátok az ügyefogyottakat, a kik azt mondják az ő uroknak: Hozd elő, hadd igyunk!


text:
Megesküdt az Úr Isten az ő szentségére, hogy ímé napok következnek reátok, a mikor szigonyokkal visznek el titeket, és a ti maradékotokat halászó <f>[2†]</f> horgokkal.


text:
Menjetek Béth-Elbe és vétkezzetek, szaporítsátok a vétkeket <f>[3†]</f> Gilgálban. Vigyétek fel reggelente áldozataitokat, és harmad-naponként tizedeiteket.


text:
Kovászosból <f>[4†]</f> gyújtsatok hálaáldozatot; ajánljatok önkéntes áldozatokat, híreszteljétek; mert így szeretitek, Izráel fiai, azt mondja az Úr Isten.


text:
De én is bocsátottam rátok fogak tisztaságát minden városaitokban és kenyérszükséget <f>[5†]</f> minden helységeitekben, és még sem tértetek vissza hozzám, ezt mondja az Úr.


text:
De én is megvontam tőletek <f>[6†]</f> az esőt, három hónappal az aratás előtt, és esőt adtam egy városra, más városra pedig nem adtam esőt. Az egyik rész esőt kapott, az a rész pedig, a melyre nem esett eső, megszáradott.


text:
És két-három város tántorgott egy-egy városba, vizet inni, de meg nem elégíttettek; és még sem <f>[7†]</f> tértetek vissza hozzám, ezt mondja az Úr.


text:
Megvertelek titeket szárazsággal és ragyával; <f>[8†]</f> kerteiteknek, szőlőiteknek, fügefáitoknak és olajfáitoknak nagy részét megette a sáska; és még sem tértetek vissza én hozzám, ezt mondja az Úr.


text:
Döghalált bocsátottam rátok, mint Égyiptomra; <f>[9†]</f> fegyverrel öltem ifjaitokat, fogságra <i>vitettem</i> lovaitokat; és táborotok bűzét egész orrotokig emeltem, és még sem <f>[10†]</f> tértetek vissza hozzám, ezt mondja az Úr.


text:
Felforgattam közületek <f>[11†]</f> <i>többeket,</i> a mint felforgatta Isten Sodomát és Gomorát, és olyanokká lettetek, mint a tűzből kikapott üszök; és még sem tértetek vissza hozzám, ezt mondja az Úr.


text:
Azért hát ekképen cselekeszem veled Izráel! Minthogy pedig ekképen cselekeszem veled, készülj Istened elé, oh Izráel!


text:
Mert ímé, a ki hegyeket alkotott és a szelet teremtette, és a ki megjelenti az embernek az ő gondolatját, a ki a hajnalt sötétséggé változtatja és a föld magaslatain lépdel: az Úr ő, a Seregeknek Istene <f>[12†]</f> az ő neve.


text:
Bizony így szól az Úr Isten: A mely város ezerrel indult ki, százzal marad csak meg; a mely pedig százzal indult ki, tízzel marad csak meg Izráel <f>[1†]</f> házául.


text:
És ne keressétek <f>[2†]</f> Béth-Elt; Gilgálba se menjetek; Beér-Sebába se menjetek át. Mert Gilgál fogságba megy. Béth-El <f>[3†]</f> pedig semmivé lesz.


text:
Keressétek az Urat, és éltek, különben reátör, mint a tűz, a József házára és megemészti Béth-Elt, <f>[4†]</f> és nem lesz, a ki megoltsa.


text:
A ki a fiastyúkot <f>[6†]</f> és a kaszáscsillagot teremtette; a ki reggellé változtatja a homályt és a nappalt éjszakává sötétíti; a ki hívja a tenger vizeit és kiönti azokat a földnek színére: az Úr annak a neve.


text:
Annakokáért, mivelhogy tiportátok a szegényt és gabona-ajándékot vesztek tőle: bár faragott kőből építtetek <f>[8†]</f> házakat, de nem lakoztok azokban, bár gyönyörűséges szőlőket plántáltok, de nem isztok azoknak borából.


text:
Mert tudom, hogy sok a ti bűnötök, és nagyok a ti vétkeitek! Igazak nyomorgatói, váltságdíj-szedők <i>vagytok;</i> és elnyomják a szegényeket a kapuban!


text:
Keressétek a jót és ne a gonoszt, hogy éljetek, és akkor veletek lesz az Úr, a Seregek Istene, a mint mondjátok.


text:
Gyűlöljétek <f>[10†]</f> a gonoszt és szeressétek a jót; állítsátok <i>vissza</i> a kapuban az igazságot; talán megkegyelmez az Úr, a Seregek Istene a József maradékinak.


text:
Azt mondja azért az Úr, a Seregek Istene, az én Uram: Minden térségen siralom lesz és minden utczán ezt mondják: jaj, jaj! s a szántóvetőt <i>is</i> gyászra hívják, s a sírni tudókat <f>[11†]</f> siralomra;


text:
Jaj azoknak, a kik kívánják <f>[12†]</f> az Úrnak napját! Mire való néktek az Úrnak napja? Sötétség az <f>[13†]</f> és nem világosság.


text:
Mintha valaki oroszlán elől szaladna, és medve bukkanna rá; vagy pedig bemenne a házba és kezét a falhoz támasztaná, és kígyó marná meg.


text:
Nem sötétség <f>[14†]</f> lesz-é az Úrnak napja és nem világosság?! Sötétség lesz az, s még hajnalfénye sem lesz.


text:
<pb/>Gyűlölöm, megvetem a ti ünnepeiteket, és nem gyönyörködöm <f>[15†]</f> a ti összejöveteleitekben.


text:
Még ha égőáldozatokkal áldoztok is nékem, sőt ételáldozataitokat sem kedvelem; kövér hálaáldozataitokra rá <f>[16†]</f> se tekintek.


text:
Járultatok-é hozzám véres áldozatokkal <f>[19†]</f> s ételáldozatokkal a pusztában negyven éven át, oh Izráel háza?!


text:
Majd viszitek hát Szikkútot, a ti királyotokat és Kijjunt, a ti képeiteket, a ti isteneitek csillagát, a melyet ti csináltatok <f>[20†]</f> magatoknak.


text:
És Damaskuson túlra <f>[21†]</f> száműzlek titeket, azt mondja az Úr, a kinek neve Seregeknek Istene.


text:
<pb/>Jaj azoknak, <f>[1†]</f> a kik gondtalanul élnek a Sionon, és a kik elbizakodnak Samaria hegyén; a kik a népek elejének elei, és a kikhez jő az Izráelnek háza!


text:
Menjetek át Kalnéba, és nézzetek <i>szét;</i> onnan pedig menjetek a nagy Hamátba, és szálljatok le a Filiszteusok Gáthjába; vajjon jobbak-é azok, mint ezek az országok, és vajjon szélesebb-é azoknak határa <f>[2†]</f> a ti határotoknál?


text:
A kik <f>[4†]</f> elefántcsont pamlagon hevernek, és az ő nyoszolyáikban elnyújtózkodnak, és a nyáj legjavából és a kihízlalt borjakból lakmároznak;


text:
A kik a bort serlegekkel <f>[6†]</f> iszszák, és szín-olajjal kenegetőznek, és nem búsulnak a József romlásán:


text:
Most azért <i>is</i> ők vitetnek el a száműzöttek <f>[7†]</f> élén, és vége szakad a nyújtózkodók dáridózásának.


text:
Megesküdt az Úr Isten az ő életére; ezt mondja az Úr, a Seregek Istene: Útálom a Jákób kevélységét és gyűlölöm az ő palotáit; azért prédára vetem a <f>[8†]</f> várost mindenestől.


text:
És mikor felemeli őt az ő barátja és megégetője, hogy kivigye a holttetemeket a házból, azt mondja annak, a ki a ház belsejében lesz: Van-é még valaki veled? az pedig azt mondja: Nincs, és ezt <i>is</i> mondja: Csitt! mert nem szabad említeni az Úrnak nevét!


text:
Mert ímé, parancsol az Úr és megveri a nagy házat repedezésekkel, és a kicsiny házat hasadozásokkal.


text:
Vajjon futhatnak-é a lovak a sziklán? felszánthatja-é azt valaki ökrökön? hogy az ítéletet bürökké tettétek, az igazság gyümölcsét <f>[10†]</f> pedig ürömmé?!


text:
A kik örültök a hiábavaló dolognak, <i>és</i> a kik ezt mondjátok: Nem a magunk erejével szereztünk-é magunknak a szarvakat?


text:
Ímé, bizony népet indítok ellened, oh Izráel háza, azt mondja az Úr, a Seregek Istene, és az sanyargat titeket a hámáti úttól az Arába <f>[11†]</f> patakjáig.


text:
<pb/>Ily dolgot láttatott velem az Úr Isten; Ímé, teremte sáskát a sarjúfakadás kezdetén, és ímé sarjú vala a királyi kaszálás <f>[1†]</f> után!


text:
És lőn, hogy a mint felemésztette a földnek füvét, azt mondám: Uram, Isten! légy kegyelmes, kérlek! Hogyan állhasson meg Jákób, hiszen <f>[2†]</f> kicsiny?!


text:
Ily dolgot láttatott velem az Úr Isten: Ímé, tüzet híva elő ítéletre az Úr Isten, és megemészté <i>az</i> a nagy mélységet, és megemészté az országot.


text:
Ily dolgot láttatott velem: Ímé, ott állott az Úr egy függőleges kőfalon, és a kezében mérő-zsinór <f>[5†]</f> vala.


text:
És monda az Úr nékem: Mit látsz Ámós? Én pedig mondám: Mérőzsinórt. És mondá az Úr: Ímé, mérőzsinórral mérek <f>[6†]</f> népemnek, az Izráelnek közepette, és nem bocsátok meg néki többé.


text:
Bizony elpusztulnak Izsáknak magaslatai, és romba dőlnek Izráel szent helyei; és fegyverrel támadok a Jeroboám <f>[7†]</f> háza ellen.


text:
<pb/>És elkülde Amáziás, Béth-El papja Jeroboámhoz, Izráel királyához, ezt üzenvén: Pártot ütött ellened Ámós az Izráel házában; nem tűrheti az ország az ő mindenféle beszédét.


text:
Mert így beszél Ámós: Fegyver által hal meg Jeroboám, az Izráel pedig fogságba vitetik az ő földéről!


text:
Ámósnak pedig így szólt Amáziás: Menj el, próféta! Fuss el a Júda földére; ott egyed kenyered és ottan prófétálj!


text:
És felele Ámós, és mondá Amáziásnak: Nem vagyok próféta, sem prófétának fia; barom-pásztor vagyok és vad fügét szedek;


text:
De elhívott engem az Úr a nyáj mellől, és mondá nékem az Úr: Menj el és prófétálj az én népemnek, az Izráelnek!


text:
Most azért halld meg az Úrnak beszédét! Te azt mondod: Ne <f>[9†]</f> prófétálj az Izráel ellen, és ne szólj az Izsák háza ellen!


text:
Azért így szól az Úr: Feleséged paráznává lesz a városban; fiaid és leányaid fegyver által hullnak el; földedet felosztják kötéllel, és te magad tisztátalan <f>[10†]</f> földön halsz meg; az Izráel pedig fogságba vitetik az ő földéről.


text:
És mondá: Mit látsz Ámós? És mondám: Egy kosár érett gyümölcsöt. És mondá az Úr nékem: Eljött vége az én népemnek, az Izráelnek; nem bocsátok meg <f>[2†]</f> néki többé!


text:
Azon a napon jajjá változnak a templomi énekek, <f>[3†]</f> így szól az Úr Isten, és temérdek lesz a hulla; szó nélkül hányák mindenüvé.


text:
Mondván: Mikor múlik el az újhold, hogy gabonát árulhassunk? és a szombat, hogy megnyithassuk a gabonás <i>házat?</i> <f>[5†]</f> hogy megkisebbítsük a vékát, és megnagyobbítsuk az árát, és hamis mértékkel csalhassunk?!


text:
Hogy megvegyük a <f>[6†]</f> szegényeket pénzen, és a szűkölködőt egy öltő saruért, és eladhassuk a gabona hulladékát?!


text:
Ne rendüljön-é meg e miatt a föld? És ne búsuljon-é annak minden lakosa?! Bizony felindul egészen, mint a folyam, és <f>[7†]</f> dagad és apad, mint Égyiptom folyója.


text:
És lészen azon a napon, azt mondja az Úr Isten: Lenyugtatom a napot délben, <f>[8†]</f> és besötétítem a földet fényes nappal.


text:
Ünnepeiteket búra változtatom; és minden dalotokat szomorú énekké! Gyászruhát borítok minden derékra, és kopaszságot minden fejre, <f>[9†]</f> és olyanná teszem, mint a ki egyetlen fiát <f>[10†]</f> siratja; a vége pedig, mint a keserűség napja!


text:
Ímé, napok jőnek, azt mondja az Úr Isten, és éhséget bocsátok e földre; nem kenyér után való éhséget, sem víz után való szomjúságot, hanem az Úr beszédének hallgatása után.


text:
És vándorolni fognak tengertől tengerig és északtól fogva napkeletig. Futkosnak, hogy keressék az Úrnak beszédét, de nem találják meg.


text:
A kik Samaria bűnére esküsznek, és ezt mondják: Él a te istened, oh Dán: <f>[11†]</f> és él a te útad, oh Beérseba! Bizony elhullanak <f>[12†]</f> és nem kelnek fel többé!


text:
<pb/>Látám az Urat állani az oltáron, és mondá: Üsd meg az oszlop fejét, hadd rendüljenek meg a küszöbök, és döntsd azokat mindnyájok fejére. A megmaradókat pedig fegyverrel ölöm meg. Nem fog elfutni közülök a futó, és nem menekül meg közülök a menekülő.


text:
Ha a Seolba ássák is be magokat, kezem onnan is kiragadja őket; és ha az égbe <f>[1†]</f> hágnának is fel, onnan is levonszom őket!


text:
És ha a Kármel tetején rejtőznének is el, onnan is előkeresem és elhozom őket; és ha szemeim elől a tenger fenekére bújnának is, ott is parancsolok a kígyónak és megmarja <f>[2†]</f> őket.


text:
És ha fogságba mennek is ellenségeik előtt, ott is parancsolok a fegyvernek és megöli őket; és reájok fordítom szemeimet, vesztökre és nem javokra.


text:
Mert az Úr, a Seregek Ura az, a ki megérinti a földet és elolvad <i>az,</i> és jajgat annak minden lakója, és feldagad egészen, mint a folyam, <f>[3†]</f> meg elapad, mint Égyiptom folyója.


text:
A ki fenn az égben építé <f>[4†]</f> az ő boltozatát, és annak íveit a földre alapítá; a ki előhívja a tenger <f>[5†]</f> vizeit s kiönti azokat a földnek színére: az Úr az ő neve.


text:
Nem olyanok vagytok-é ti előttem, oh Izráel fiai, mint a Kusiták fiai?! ezt mondja az Úr. Nem én hoztam-é ki Izráelt Égyiptom földéről, és a Filiszteusokat Kaftorból, és a Siriabelieket <f>[6†]</f> Kirből?!


text:
Ímé, az Úr Isten szemmel tartja a bűnös országot, és eltörlöm azt a földnek színéről. Mindazáltal még sem pusztítom el egészen <f>[7†]</f> a Jákóbnak házát, ezt mondja az Úr!


text:
Mert ímé, én parancsolok és szétrázom Izráel házát minden népek között, a mint a rostával rázogatnak; de nem esik a földre egy szemecske sem.


text:
Fegyver által halnak meg az én népemnek minden <f>[8†]</f> bűnösei, a kik azt mondják: Nem ér el minket <f>[9†]</f> és nem jő reánk a veszedelem.


text:
<pb/>Azon a napon felemelem a Dávid leomlott sátorát, <f>[10†]</f> és kijavítom repedezéseit, és felemelem omladékait, és megépítem azt, mint volt hajdanán.


text:
Hogy örökségképen bírják <f>[11†]</f> az Edom maradékát és mindama népeket, a kik az én nevemről neveztetnek, ezt mondja az Úr, a ki megcselekszi ezt!


text:
Ímé, napok jőnek, ezt mondja az Úr, és ott éri a szántó az <f>[12†]</f> aratót, a szőlőtaposó a magvetőt. És a hegyek musttal csepegnek, <f>[13†]</f> a halmok pedig mind megáradnak.


text:
És hazahozom a fogságból az én népemet, az Izráelt, és fölépítik az elpusztult városokat, és lakoznak bennök. Szőlőket plántálnak és iszszák azok borát, és kerteket csinálnak és eszik <f>[14†]</f> azoknak gyümölcsét.


text:
És elplántálom <f>[15†]</f> őket az ő földjökbe; és nem szaggattatnak ki többé az ő földjökből, a melyet adtam nékik, azt mondja az Úr, a te Istened!


text:
<pb/>Abdiás látása. Így szól az Úr Isten Edomról: <f>[1†]</f> Hírt hallottunk az Úrtól! És hírnök küldetett a népekhez: keljetek fel és támadjunk reá haddal!


text:
Szíved kevélysége csalt meg téged, ki szikla-hasadékokban lakozol, kinek lakóhelye magasan van, a ki mondja az ő szívében: Ki vonhatna le engem <f>[3†]</f> a síkra?!


text:
Ha oly magasra szállnál is, <f>[4†]</f> mint a sas, és ha a csillagok közé raknád is fészkedet: onnan is levonnálak, ezt mondja az Úr.


text:
Ha tolvajok <f>[5†]</f> törnének reád, avagy éjjeli rablók, (hogy elpusztíttattál!), nem <i>annyit</i> lopnának-é, <i>a mennyi</i> elegendő?! Ha szőlőszedők jönnének reád, nem hagynának-é gerezdeket?!


text:
A határig űznek ki összes frigytársaid; megcsalnak, levernek szövetségeseid; kenyeredet tőrül vetik alád. Nincsen benne okosság!


text:
Azon a napon, ezt mondja az Úr, nem vesztem-é ki a bölcseket <f>[7†]</f> Edomból, és az értelmet az Ézsau hegyéről?!


text:
És megrémülnek a te vitézeid, oh Témán! hogy kiirtassék mindenki az Ézsau hegyéről az öldöklés <f>[8†]</f> által.


text:
A Jákób öcséd ellen <i>elkövetett</i> erőszakért <f>[9†]</f> szégyen borul reád, és kivágatol mindörökre!


text:
A mikor vele szembeálltál; a mikor serege idegenek rabjává lett, és idegenek törtek be kapuján és Jeruzsálemre sorsot vetettek: olyan voltál te is, mint bármelyik közülök.


text:
De ne gyönyörködjél <f>[10†]</f> öcsédnek napján, az ő szerencsétlenségének napján; és ne örvendj a Júda fiain az ő veszedelmök napján, és ne kérkedjél a szorongattatás napján.


text:
Ne törj be népem kapuján nyomorúságuk napján; ne gyönyörködjél te is a baján nyomorúsága napján; és ne nyúlj az ő jószágához nyomorúsága napján;


text:
A résre se állj fel menekülőit elveszíteni; és ne áruld el az ő megmaradottait a szorongattatás napján!


text:
Mert közel van az Úrnak napja minden népek ellen. A mint cselekedtél, <f>[11†]</f> úgy cselekesznek veled; a mit te fizettél, visszaszáll fejedre.


text:
Mert a mint ti ittatok szent hegyemen, úgy isznak szüntelen <f>[12†]</f> az összes népek; bizony isznak és hörpengetnek, és olyanok lesznek, mintha nem lettek volna.


text:
De a Sion hegyén szabadulás lészen, és szentté lészen az, és a Jákób háza <f>[13†]</f> birtokba veszi az ő örökségét.


text:
És a Jákób háza tűz lészen, és a József háza láng; az Ézsau <f>[14†]</f> háza pedig pozdorja; és meggyújtják és megemésztik őket, és nem marad meg senki Ézsau házából, mert az Úr szólott.


text:
A déliek örökség szerint bírják az Ézsau hegyét, a síkon lakók pedig a Filiszteusokat. És örökség szerint bírják az Efraim mezőit és Samaria mezőit; Benjámin pedig a Gileádot.


text:
Izráel fiainak ez a száműzött serege azokat, a melyek a Kananeusoké, mind Sarfátig; a jeruzsálemi száműzöttek pedig, a kik Szefarádban vannak, elfoglalják majd a déli városokat.


text:
És a Sion hegyére szabadítók mennek fel, hogy megítéljék az Ézsau hegyét; és az Úré lesz <f>[15†]</f> a királyság.


text:
És felkele Jónás, hogy Tarsisba szaladna <f>[2†]</f> az Úr elől. Leméne azért Jáfóba, és talála ott egy hajót, a mely méne Tarsisba, és megadván a hajóbért, beszálla abba, hogy Tarsisba menne velök az Úr színe elől.


text:
Az Úr pedig nagy szelet bocsáta a tengerre, és nagy vihar lőn a tengeren, és a hajó már-már töredezik vala.


text:
Megfélemlének azért a hajósok és kiáltának, kiki az ő istenéhez, és a hajóban lévő holmit a tengerbe hányák, hogy könnyítsenek magukon. Jónás pedig leméne a hajó aljába, és lefeküdt és elaludt.


text:
De hozzáméne a kormányos mester, és mondá néki: Mi lelt, te nagy alvó? Kelj fel, kiálts a te Istenedhez; hát ha gondol velünk az Isten, és nem veszünk el!


text:
Egymásnak pedig ezt mondák: Jertek, vessünk sorsot, hogy megtudhassuk: mi miatt van rajtunk e veszedelem? És sorsot vetének, és a sors Jónásra esék.


text:
Mondák azért néki: Kérünk, beszéld el nékünk: mi miatt van rajtunk e veszedelem? Mi a te foglalkozásod és honnan jösz? Melyik a te hazád és miféle népből való vagy te?


text:
És monda nékik: Héber vagyok én, és az Urat, az egek Istenét félem én, a ki a tengert és a szárazt teremtette.


text:
És megfélemlének az emberek nagy félelemmel, és mondák néki: Mit cselekedtél? Mert megtudták azok az emberek, hogy az Úr színe elől fut, mivelhogy elbeszélé nékik.


text:
Mondák azután néki: Mit cselekedjünk veled, hogy a tenger megcsendesedjék ellenünk? Mert a tenger háborgása növekedék.


text:
Ő pedig monda nékik: Fogjatok meg és vessetek engem a tengerbe, és megcsendesedik a tenger ellenetek; mert tudom én, hogy miattam van ez a nagy vihar rajtatok.


text:
És erőlködtek azok az emberek, hogy visszajussanak a szárazra; de nem tudtak, mert a tenger háborgása növekedék ellenök.


text:
Kiáltának azért az Úrhoz, és mondák: Kérünk Uram, kérünk, ne veszszünk el ez ember lelkéért, és ne háríts reánk ártatlan vért; mert te, Uram, úgy cselekedtél, a mint akartad!


text:
Azok az emberek pedig nagy félelemmel félék az Urat, és áldozattal áldozának az Úrnak, és fogadásokat fogadának.


text:
<pb/>Az Úr pedig egy nagy halat rendelt, hogy benyelje Jónást. <f>[1†]</f> És lőn Jónás a halnak gyomrában három nap és három éjjel.


text:
És mondá: Nyomorúságomban az Úrhoz kiálték és meghallgata engem; a Seol torkából sikolték <i>és</i> meghallád az én szómat.


text:
Mert mélységbe vetettél engem, tenger közepébe, és körülfogott engem a víz; örvényeid <f>[2†]</f> és habjaid mind átmentek rajtam!


text:
A hegyek alapjáig sülyedtem alá; <i>bezáródtak</i> a föld závárjai felettem örökre! Mindazáltal kiemelted éltemet a mulásból, oh Uram, Istenem!


text:
Mikor elcsüggedt bennem az én lelkem, megemlékeztem az Úrról, és bejutott az én könyörgésem te hozzád, a te szentséged templomába.


text:
Kelj fel, menj Ninivébe, a nagy városba, és hirdesd néki azt a beszédet, a mit én parancsolok néked.


text:
És felkele Jónás, és elméne Ninivébe az Úr szava szerint. Ninive pedig nagy városa vala Istennek, három napi járó <i>föld. </i>


text:
És kezde Jónás bemenni a városba egy napi járóra, és kiálta és monda: Még negyven nap, és elpusztul Ninive!


text:
A niniveiek pedig hivének Istenben, és <f>[1†]</f> bőjtöt hirdetének, és nagyjaiktól fogva kicsinyeikig zsákba öltözének.


text:
És eljuta a beszéd Ninive királyához, és felkele királyi székéből, és leveté magáról az ő királyi ruháját, és zsákba borítkozék, és üle a porba.


text:
És kiáltának és szólának Ninivében, a királynak és főembereinek akaratából, mondván: Emberek és barmok, ökrök és juhok: semmit meg ne kóstoljanak, ne legeljenek és vizet se igyanak!


text:
Hanem öltözzenek zsákba az emberek és barmok, és kiáltsanak az Istenhez erősen, és térjen meg kiki az ő gonosz útáról és az erőszakosságból, a mely az ő kezökben van!


text:
Ki tudja? talán visszatér és megengesztelődik az Isten és elfordul haragjának búsulásától, és nem veszünk el!


text:
És látá Isten az ő cselekedeteiket, hogy megtértek az ő gonosz útjokról: és megbáná <f>[2†]</f> az Isten azt a gonoszt, a melyről mondá, hogy végrehajtja rajtok, és nem hajtá végre.


text:
Könyörge azért az Úrhoz, és mondá: Kérlek, Uram! Avagy nem ez vala-é az én mondásom, mikor még az én hazámban valék? azért siettem, hogy Tarsisba futnék, mert tudtam, hogy te irgalmas és kegyelmes Isten vagy, nagy türelmű és nagy irgalmasságú és a gonosz miatt <i>is</i> <f>[1†]</f> bánkódó.


text:
Majd kiméne Jónás a városból, és üle a város keleti része felől, és csinála ott magának hajlékot, és üle az alatt az árnyékban, a míg megláthatná, mi lészen a városból?


text:
Az Úr Isten pedig egy tököt rendele, és felnöve az Jónás fölé, hogy árnyékot tartson feje fölött és megoltalmazza őt <i>a hévség</i> bántásától. És nagy örömmel örvendezék Jónás a tök miatt.


text:
És lőn napköltekor, hogy tikkasztó keleti szelet rendele Isten, és a nap rátűzött a Jónás fejére, és ő elbágyada. Kiváná azért magának a halált, és monda: Jobb halnom, mint élnem!


text:
És monda az Isten Jónásnak: Avagy méltán haragszol-é a tök miatt? És monda: Méltán haragszom, mind halálig!


text:
Az Úr pedig monda: Te szánod a tököt, a melyért nem fáradtál és <i>a melyet</i> nem neveltél, a mely egy éjjel támadt és más éjjel elveszett:


text:
Én pedig ne szánjam Ninivét, a nagy várost, a melyben több van tizenkétszer tízezer embernél, a kik nem tudnak különbséget tenni jobb- és balkezük között, és barom is sok van?!


text:
<pb/>Az Úr igéje, a mely lőn a moreseti Mikeáshoz, <f>[1†]</f> Jótám, Akház és Ezékiásnak, Júda királyainak idejében, a melyet látott Samária és Jeruzsálem felől.


text:
Halljátok meg minden népek, figyelmezz föld és annak teljessége. És az Úr Isten legyen bizonyság ellenetek; <f>[2†]</f> az Úr az ő szent templomából!


text:
És szétmállanak alatta a hegyek, a völgyek <f>[4†]</f> pedig szétszakadoznak, mint a viasz a tűz előtt, mint a meredekről leszakadó vizek.


text:
A Jákób vétkéért lészen mindez, és az Izráel házának bűnei miatt! Micsoda a Jákób vétke? Avagy nem Samária-é? És mik a Júda magaslatai? Avagy nem Jeruzsálem-é?


text:
De olyanná teszem Samáriát, mint a mezőben való kőrakás, <f>[5†]</f> szőlő-plánták <i>helyévé;</i> és lezúdítom a völgybe az ő köveit, és még fundamentomit is kimutatom.


text:
Faragott képei mind összetöretnek és minden ajándékát tűz égeti meg. Minden bálványait semmivé teszem; <f>[6†]</f> mert paráznaság béréből gyűjtögette azokat, azért ismét paráznaság bérévé legyenek.


text:
E miatt kesergek és jajgatok; ruhátalan és mezítelen járok. Üvöltök, mint a sakálok, és sikongok, mint a struczmadarak.


text:
Költözzetek el, Safirnak lakója gyalázatos meztelenül! Nem vonult ki Saanán lakosa; Beth-Eselnek siralma nem enged tartózkodni.


text:
Mert beteg lett Marótnak lakosa <i>az ő</i> java<i>i</i> miatt; mert veszedelem szállt le az Úrtól Jeruzsálemnek kapujára.


text:
Gyors paripához kösd a szekeret, Lákisnak lakója! <f>[9†]</f> <i>ki</i> a bűnnek kezdője valál a Sion leányánál. Bizony te benned találtatnak Izráel vétkei!


text:
Nyírd le, kopaszítsd meg magadat a te gyönyörűséges fiaidért! Szélesítsd meg kopaszságodat, mint a keselyű; mert rabságra vitettek el tőled!


text:
<pb/>Jaj azoknak, a kik hamisságot gondolnak és a kik <f>[1†]</f> ágyasházukban gonoszságot cselekesznek, <i>és</i> végrehajtják azt, mihelyt megvirrad, mert hatalmuk van hozzá.


text:
Megkívánják a mezőket és elrabolják, és a házakat és elszedik; és nyomorgatják a gazdát, és az ő házanépét az embert és az ő örökségét!


text:
Annakokáért ezt mondja az Úr: Ímé, én <i>is</i> gonoszt gondolok e nemzetség ellen, melyből ki nem vonhatjátok a ti nyakatokat és nem jártok kevélyen, mivel gonosz idő lészen az!


text:
Azon a napon példabeszéd támad rólatok, és siralmat sírnak, mondván: Oda van! elpusztultunk! Népem örökségét felcserélte! Miként rabolja el tőlem; hűtelennek osztja ki mezeinket!


text:
Ne prófétáljatok! <f>[2†]</f> prófétálnak ők. <i>Ha </i>nem prófétálnak ezeknek, nem múlik el a gyalázat!


text:
Oh te, ki Jákób házának mondatol! hát türelmetlen-é az Úrnak lelke, avagy ezek-é az ő cselekedetei? Nem javára válnak-é az én cselekedeteim annak, a ki igazán jár?


text:
A minap mint egy ellenség támadt fel az én népem; a köntösről a palástot letépik a gyanútlanul járókról, a háborútól idegenkedőkről.


text:
Keljetek fel és menjetek ki, mert ez nem a nyugalomnak helye; a tisztátalanság miatt, a mely elveszít, és pedig borzasztó veszedelemmel!


text:
Ha valamely szélházi és csalárd így hazudoznék: <f>[3†]</f> Prédikálok néked borról és részegítő italról, az volna e népnek prófétája.


text:
<pb/>Mindenestől egybegyűjtelek téged, Jákób! Összetakarítom Izráel maradékát. Összegyűjtöm őket, mint a boczrai juhokat, mint a nyájat az ő karámja közé; hemzsegnek majd az ember-sokaság miatt.


text:
Előttök megy fel az <i>út</i>törő; kitörnek és átmennek a kapun és kivonulnak, és előttök megy a királyuk, és <f>[4†]</f> élükön az Úr!


text:
<pb/>És mondám én: Halljátok, kérlek, Jákób fejedelmei és Izráel házának vezérei: Nem a ti tisztetek-é tudni az ítéletet?!


text:
Ti, kik gyűlölitek a jót és kedvelitek a gonoszt! A kik levonszátok róluk bőrüket és csontjaikról az ő húsokat!


text:
A kik megeszik az én népemnek húsát, és lenyúzzák róluk bőrüket, és összetörik csontjaikat, és feldarabolják, akár csak a fazékba, és mint húst a tálba.


text:
Kiáltanak majd az Úrhoz, de nem hallgatja meg őket; sőt elrejti akkor orczáját előlök, mivelhogy gonoszokká lettek cselekedeteik.


text:
Így szól az Úr a próféták ellen, a kik elámítják az én népemet, a kik, ha van mit rágniok, <f>[1†]</f> békességet hirdetnek, az ellen pedig, a ki nem vet valamit szájokba, hadat indítanak.


text:
Azért éjszaka <i>száll</i> rátok, hogy ne lássatok, és sötétség <i>jő</i> rátok, hogy ne jövendölhessetek, és a nap <f>[2†]</f> lemegy a próféták felett, és elsötétül rajtok a nappal.


text:
És megszégyenülnek a látók, és elpirulnak a jövendőmondók, és elfedik szájokat mindnyájan, mert nem lészen felelet Istentől.


text:
Én ellenben megteljesedem az Úr lelkének erejével, és ítélettel és hatalommal, hogy <f>[3†]</f> hirdessem Jákóbnak az ő vétkét, és Izráelnek az ő bűnét.


text:
<pb/>Halljátok ezt, kérlek, Jákób házának fejei és Izráel házának vezérei! a kik útáljátok az ítéletet, és minden igazságot elcsavartok;


text:
<i>Kiknek</i> fejedelmei ajándékért ítélnek, <f>[5†]</f> és papjaik jutalomért tanítanak, és prófétáik pénzért jövendölnek, <f>[6†]</f> és mégis az Úrra támaszkodnak, mondván: Avagy nincsen-é közöttünk az Úr?! Nem következik mi reánk veszedelem!


text:
Azért ti miattatok mezővé szántatik <f>[7†]</f> a Sion, és kőhalommá lesz Jeruzsálem, a templom hegye pedig erdős hegygyé.


text:
<pb/>És lészen: az utolsó időben az Úr házának hegye <f>[1†]</f> a hegyek fölé helyeztetik, és felülemelkedik az a halmokon, és népek özönlenek reá.


text:
Pogányok is sokan mennek, <f>[2†]</f> és mondják: Jertek, menjünk fel az Úr hegyére és a Jákób Istenének házához, hogy megtanítson minket az ő útaira, és járjunk az ő ösvényein! Mert Sionból jő ki a törvény, és az Úr beszéde Jeruzsálemből.


text:
És sok népek között ítéletet tészen, és megfedd erős nemzeteket nagy messze <i>földig</i> és fegyvereiket kapákká kovácsolják, dárdáikat pedig sarlókká; <f>[3†]</f> nép népre fegyvert nem emel, és hadakozást többé nem tanulnak.


text:
És kiki nyugszik az ő szőlője alatt és fügefája alatt, és senki meg nem rettenti őket, mert a Seregek Urának szája szólott.


text:
Mert minden nép a maga istenének nevében jár, és mi is a mi Urunk Istenünk <f>[4†]</f> nevében járunk örökkön örökké.


text:
<pb/>Azon a napon, azt mondja az Úr, összegyűjtöm a sántát, <f>[5†]</f> és összeszedem az elszéledetteket, és a kiket megsanyargattam.


text:
És a sántát maradékká teszem, az elszélesztettet pedig erős nemzetté, és az Úr uralkodik rajtok a Sion hegyén mostantól fogva <f>[6†]</f> mindörökké.


text:
És te nyájnak tornya, Sion leányának vára! Eljő tehozzád és elérkezik az előbbi <f>[7†]</f> hatalom, a Jeruzsálem leányának birodalma.


text:
Miért kiáltasz hát kiáltva? Nincsen-é közötted király? Elveszett-é a te tanácsadód, hogy úgy elfogott a fájdalom, mint a gyermek-szűlőt?!


text:
Gyötrődj és kinlódj, Sionnak leánya, mint a gyermek-szülő! Mert ímé, kimégy a városból, és a mezőn tanyázol, és egészen Bábelig mégysz. Ott <f>[8†]</f> szabadíttatol meg; ott vált ki téged az Úr, ellenségednek <f>[9†]</f> kezéből.


text:
Mert ímé, sok nemzetség gyűlt össze ellened, a kik ezt mondják: Legyen szentségtelen, és legeltessük szemeinket a Sionon!


text:
De ők nem tudják az Úr gondolatait és nem értik az ő szándékát, hogy összegyűjti őket, mint a kévét a szérűre.


text:
Kelj fel és csépelj, Sionnak leánya! Mert vassá teszem a te szarvaidat, körmeidet pedig aczéllá teszem, és széttiporsz sok népeket, és rablott kincseiket az Úrnak áldozom, javaikat pedig az egész föld Urának.


text:
<pb/>Seregelj hát egybe, seregek leánya! Ostrommal támadt ellenünk; pálczával verjék arczul Izráel biráját!


text:
<pb/>De te, Efratának <f>[1†]</f> Bethleheme, bár kicsiny vagy a Júda ezrei között: belőled származik nékem, a ki uralkodó az Izráelen; a kinek származása eleitől fogva, öröktől fogva van.


text:
Azért odaadja őket, <f>[2†]</f> míg a szűlő szűl, <f>[3†]</f> de az ő atyjafiainak maradékai visszatérnek <f>[4†]</f> Izráel fiaihoz.


text:
És megáll, és legeltet az Úrnak erejével, az Úrnak az ő Istenének fenséges nevével, és <i>bátorsággal</i> lakoznak, mert ímé felmagasztaltatik a földnek határáig.


text:
És ő a <i>mi</i> békesség<i>ünk</i>. Ha az Assirus eljő a mi földünkre és megtapodja palotáinkat: állatunk ellene hét pásztort és nyolcz fejedelmi férfiút.


text:
És megrontják Assiria földjét fegyverrel Nimród földjét is az ő kapuiban; és megszabadít az Assirustól, ha a mi földünkre eljő és a mi határunkba lép.


text:
<pb/>És a Jákóbnak maradéka olyan lészen a sok nép között, mint az Úrtól való harmat, mint a zápor a fűnek, mely nem emberben reménykedik, és nem bízik embernek fiaiban.


text:
És a Jákób maradéka a pogányok között, a sok nép között olyan lészen, mint az oroszlán az erdei vadak között; mint az oroszlán-kölyök a juhoknak nyája között, a mely ha betör, tipor és tép, és nincs, a ki <i>tőle</i> megszabadítson.


text:
<pb/>Halljátok csak, a mit mond az Úr! Kelj fel, perelj a hegyekkel, és hallják meg szódat a <f>[1†]</f> halmok.


text:
Halljátok meg hegyek az Úr peres dolgát, <f>[2†]</f> és ti, a földnek örök alapjai! Mert pere van az Úrnak az ő népével, és az Izráellel is perbe száll.


text:
Hiszen felhoztalak Égyiptom földjéről, <f>[3†]</f> és a szolgák házából megváltottalak, és előtted küldém Mózest, Áront és Máriát!


text:
Én népem! Emlékezzél csak: mit koholt Bálák, Moábnak királya, és mit felelt néki Bálám, a Beor fia? Sittimtől fogva Gilgálig, hogy megismerjed az Úr igazságos cselekedeteit.


text:
Mivel menjek eleibe az Úrnak? Hajlongjak-é a magasságos Istennek? Égőáldozatokkal menjek-é elébe, esztendős borjúkkal?!


text:
Kedvét leli-é az Úr ezernyi kosokban, <i>vagy</i> tízezernyi olaj-patakokban? Elsőszülöttemet adjam-é vétkemért, <i>vagy</i> méhem gyümölcsét lelkemnek bűnéért?!


text:
<pb/>Megjelentette néked, <f>[4†]</f> oh ember, mi légyen a jó, és mit kiván az Úr te tőled! Csak azt, hogy igazságot cselekedjél, szeressed az irgalmasságot, és hogy alázatosan járj a te Isteneddel.


text:
Az Úrnak szava kiált a városnak, és a te neved néz bölcseségre. Halljátok meg a vesszőt és ki rendeli azt?!


text:
<pb/> <i>Vannak-é</i> még a gonosznak házában hamissággal gyűjtött kincsek, és ösztövér <f>[5†]</f> véka, a mely útálatos?


text:
Mert a gazdagok megtöltöztek köztök ragadománynyal, lakosai pedig hazugságot szólnak, és nyelvök csalárd az ő szájokban.


text:
Eszel te, de meg nem <f>[6†]</f> elégszel, és benned <i>marad</i> a te éhséged; és gyűjtesz, de nem takarítasz, és a mit megtakarítsz is, fegyverre hányom.


text:
Vetsz te, <f>[7†]</f> de nem aratsz; olajat sajtolsz te, de nem kened <i>magadat</i> olajjal, és mustot is, de bort nem iszol!


text:
Mert az Omri <f>[8†]</f> parancsolataihoz szabjátok magatokat és az Ákháb házának minden dolgához, és azoknak tanácsán jártok! Hogy pusztasággá tegyelek tégedet, az ő lakosait pedig csúfsággá, és hordozzátok népemnek gyalázatát.


text:
<pb/>Jaj nékem, mert olyanná lettem, mint a letakarított mező, mint a megszedett szőlő: egy enni való gerezd sem maradott; <i>pedig</i> zsengére vágyott a lelkem!


text:
Elveszett e földről a kegyes, és igaz sincs az emberek között. <f>[1†]</f> Mindnyájan vér után ólálkodnak, kiki hálóval vadássza atyjafiát.


text:
Gonoszságra <i>készek</i> a kezek, hogy jól vigyék véghez; a fejedelem követelőzik, és a biró fizetésre <i>vár;</i> a főember is maga mondja el lelke kívánságát, és összeszövik azt.


text:
A ki jó közöttök, olyan mint a <f>[2†]</f> tüske, az igaz olyan, mint a tövisbokor. A te őrállóidnak napja, a te megítélésed eljött; most következik el az ő zűrzavaruk.


text:
Ne higyjetek a barátnak; ne bízzatok a tanácsadóban; az öledben ülő előtt <i>is</i> zárd be szádnak ajtaját.


text:
Mert a fiú bolondnak tartja atyját, a leány anyja ellen támad, a meny az ő napára; az embernek saját háznépe az ellensége.


text:
Ne örülj, én ellenségem! <f>[3†]</f> Elestem ugyan, de felkelek, mert ha még a setétségben ülnék <i>is,</i> az Úr az én világosságom!


text:
Az Úr haragját hordozom, mert vétkeztem ellene; mindaddig, a míg leperli peremet és meghozza ítéletemet. Kivisz engem a világosságra, meglátom az ő <f>[4†]</f> igazságát.


text:
De meglátja ellenségem is és szégyen borítja el, a ki ezt mondja nékem: Hol az Úr, a te Istened? <f>[5†]</f> Meglátják őt az én szemeim, hogy ímé széttapostatik, mint <f>[6†]</f> az utcza-sár.


text:
Azon a na<i>pon</i> eljőnek hozzád Assiriából és Égyiptom városaiból; Égyiptomtól a folyamig, tengertől tengerig és hegytől hegyig.


text:
Legeltesd népedet a te vessződdel, <f>[7†]</f> a te örökségednek nyáját, a mely magánosan lakozik az erdőben, a Kármel közepén. Legeljenek Básánban és Gileádban, mint a hajdankor napjain!


text:
Látják <i>ezt</i> a pogányok és megszégyenülnek minden erejökkel. Kezöket szájokra teszik, füleik megsiketülnek;


text:
Nyalják a port, <f>[8†]</f> mint a kígyó, mint a föld férgei; reszketve jőnek rejtekeikből; remegve folyamodnak az Úrhoz, a mi Istenünkhöz, és félnek tetőled!


text:
Kicsoda olyan Isten, mint te, a ki megbocsátja a bűnt és elengedi öröksége maradékának vétkét?! Nem tartja meg haragját örökké, mert gyönyörködik az <f>[9†]</f> irgalmasságban!


text:
Hozzánk térvén, könyörül rajtunk; eltapodja álnokságainkat. Bizony a tenger mélységébe veted minden bűnünket!


text:
Hűséget mutatsz a Jákóbnak, irgalmasságot Ábrahámnak, a mint megesküdtél atyáinknak még az ősidőkben.


text:
Buzgón szerető és bosszúálló Isten az Úr, bosszúálló az Úr, és telve haraggal; bosszút áll az Úr az ő ellenségein, és <i>haragot</i> <f>[2†]</f> tartó az ő gyűlölői ellen.


text:
Hosszútűrő az Úr és nagyhatalmú, és nem hagy büntetlenül. Szélvészben és viharban van az Úrnak útja, és <f>[3†]</f> lábainak pora a felhő.


text:
Megfeddi a tengert <f>[4†]</f> és kiapasztja azt, és minden folyamot kiszáraszt. Elfonnyad a Básán és a Kármel, és a Libánon virága elfonnyad.


text:
A hegyek reszketnek előtte, és a halmok szétmállanak. Tekintetétől megrendül a föld, <f>[5†]</f> és a világ, és minden, a mi rajta él.


text:
Ki állhatna meg haragja előtt, és ki birhatná ki búsulásának tüzét? Heve szétfoly, mint a láng, <f>[6†]</f> és a kőszálak is szétporlanak tőle.


text:
Ha annyira összefonódnak is, mint a tüskebokrok, és olyan ázottak is, mint az italuk: megemésztetnek, mint a teljesen megszáradt tarló.


text:
Így szól az Úr: Ha teljes erőben és sokan vannak is, mégis levágatnak és elenyésznek. Megaláztalak téged, de nem foglak többé megalázni.


text:
Felőled pedig azt rendeli az Úr: Nevednek ne támadjon többé magva; isteneid házából kivesztem a faragott és öntött képeket; megásom sírodat, mert becstelen vagy.


text:
Ímé a hegyeken örömhírhozónak lábai! Békességet hirdet. <f>[10†]</f> Ünnepeld Júda ünnepeidet, fizesd le fogadásaidat; mert nem vonul át rajtad többé a <f>[11†]</f> semmirekellő; mindenestől kiirtatott.


text:
<pb/>Pusztító jön fel ellened; őrizd a várat, nézzed az útat, erősítsd derekadat, keményítsd meg erődet igen.


text:
Mert helyreállítja az Úr Jákób büszkeségét, <f>[1†]</f> mint Izráel büszkeségét; mert rablók rabolták ki őket, csemetéiket pedig kivágták.


text:
Vitézeinek pajzsa veres, katonáinak <i>ruházata</i> bíborszínű, <i>hadi</i>szekere aczéltűzben <i>ragyog</i> fegyverkezése napján, és a dárdákat rengetik.


text:
Az utczákon robognak a szekerek, összeütköznek a piaczokon; tekintetök mint a fáklyák, futkosnak mint a villámok.


text:
Emlegeti <i>vitézlő</i> hőseit; ingadoznak lépéseikben, sietnek a kőfalra, és felállíttatik a védősáncz.


text:
De elvégeztetett: felfedik, elvitetik, és szolgálói keseregnek, mint nyögő galambok, mellöket vervén.


text:
Pedig Ninive olyan, mint a <i>bő</i>vizű tó, eleitől fogva: mégis futnak ők. Álljatok meg, álljatok meg! De vissza se tekint senki.


text:
Raboljatok ezüstöt, raboljatok aranyat; száma sincs a rejtett kincseknek, gazdag minden drága edényben.


text:
Feldúlva, széthányva, kifosztatva! Szíve megolvadt, a térdek reszketnek, fájdalom van egész derekában, és mindnyájok arcza elvesztette pirosságát.


text:
Hol van az oroszlánok tanyája, és az oroszlán-kölyköknek ama legelője, a hová járt a nőstény- és hímoroszlán, az oroszlán-kölyök, és nem volt a ki elriaszsza?


text:
Az oroszlán torkig valót ragadozott kölykeinek, és fojtogatott nőstényeinek, és megtöltötte barlangjait zsákmánynyal, tanyáit pedig prédával.


text:
Ímé rád <i>török,</i> azt mondja a Seregek Ura, és füstté égetem szekereit. Oroszlán-kölykeidet kard emészti meg, és kiirtom e földről zsákmányodat, és nem hallatszik többé követeidnek szava.


text:
<pb/>Jaj a vérszopó városnak! <f>[1†]</f> Mindenestől hazug <i>és</i> erőszakkal telve, <i>és</i> nem szűnik rabolni.


text:
Törtető lovag, kardok villogása, dárda villanása, sebesült tömegek, holtak sokasága, nincs számok az elesetteknek; megbotlanak hulláikban.


text:
A szép parázna sok paráznaságáért, a hitetésnek mesternője miatt, a ki népeket ejtett meg paráznaságával, és nemzetségeket bűbájaival:


text:
Ímé, rád <i>török,</i> azt mondja a Seregek Ura, és orczádra fordítom ruhádnak alját, és népeknek mutatom meg meztelenségedet, és országoknak <f>[2†]</f> gyalázatodat.


text:
És mind, a ki meglát, elmenekül tőled, és ezt mondja: Elpusztult Ninive! Ki bánkódik rajta? Hol keressek néked vígasztalókat?


text:
Avagy jobb vagy-é Nó-Amonnál, a mely a folyamoknál fekszik, vizek veszik körül; a melynek tenger a sáncza, tenger a kőfala?


text:
De ez is számkivetésbe, fogságba jutott; kisdedeik is falhoz verettek minden utcza sarkán; főembereire sorsot vetettek, és nagyjait mind bilincsekbe verték.


text:
Ímé, a te néped asszonynép te benned, földednek kapui tárva kitárulnak gyűlölőidnek, tűz emészti meg záraidat!


text:
Meríts magadnak ostromhoz való vizet, javítsd erősségeidet; menj be a sárba, taposd az agyagot, javítsd a tégla-vetőt!


text:
Legott tűz emészt meg téged, fegyver irt ki téged, megemészt, mint a szöcske; szaporodjál bár, mint a szöcske, szaporodjál bár mint a sáska!


text:
Fejedelmeid mint a sáska, vezéreid mint a tücsök-raj; hideg időkben gyepűkben tanyáz, napkeletkor pedig elrepül, és helye sem tudható meg, hol volt.


text:
Szunnyadoznak pásztoraid, Assiria királya, feküsznek <f>[4†]</f> <i>vitézlő</i> hőseid; néped a hegyeken széledez, és nincsen, a ki összegyűjtse.


text:
Nincs enyhítés a te sebedre, gyógyíthatatlan a te nyavalyád. A kik híredet hallják, mind tapsolnak feletted, mert kire nem hatott volna ki a te gonoszságod soha?


text:
Meddig kiáltok még oh Uram, és nem hallgatsz meg! Kiáltozom hozzád az erőszak miatt, <f>[1†]</f> és nem szabadítasz meg!


text:
Miért láttatsz velem hamisságot, és szemléltetsz nyomorgatást? Pusztítás és erőszak van előttem, per keletkezik és versengés támad!


text:
Azért inog a törvény, és nem érvényesül az igaz ítélet; <f>[2†]</f> mert gonosz hálózza be az igazat, azért származik hamis ítélet!


text:
<pb/>Nézzetek szét a népek között, vizsgálódjatok és csodálkozással csodálkozzatok, mert oly dolgot cselekszem a ti napjaitokban, mit el sem hinnétek, ha beszélnék!


text:
Mert ímé, feltámasztom a Káldeusokat, a kegyetlen és vakmerő nemzetet, a mely eljárja a földet széltében, hogy hajlékokat foglaljon el, a melyek nem az övéi.


text:
És lovai serényebbek a párduczoknál, és gyorsabbak az estveli <f>[3†]</f> farkasoknál, és előtörtetnek az ő lovasai; és az ő lovasai messziről jőnek, repülnek, mint a zsákmányra siető keselyű.


text:
Kaczag ez a királyokon, és a fejedelmek néki nevetség, minden erősséget csak nevet, töltést emel és megostromolja azt.


text:
<pb/>Avagy nem te vagy-é Uram, öröktől fogva az én Istenem, Szentem? Nem veszünk el! Ítéletre rendelted őt, oh Uram, fenyítőül választottad őt, én erősségem!


text:
Tisztábbak szemeid, hogysem nézhetnéd a gonoszt, <f>[4†]</f> és a nyomorgatást nem szemlélheted: miért szemléled <i>hát</i> a hitszegőket? <i>és</i> hallgatsz, mikor a gonosz elnyeli a nálánál igazabbat?!


text:
Olyanokká teszed az embert, mint a tenger halai, és mint a csúszómászó állatok, a melyeknek nincsen vezérök?


text:
Mindnyáját kivonsza horoggal, gyalomjába keríti, és hálójába takarítja be őket; ezért örül és vígad.


text:
Ezért áldozik gyalomjának, és füstöl az ő hálójának, mert ezekkel kövér az ő része, és zsíros az ő eledele.


text:
<pb/>Őrhelyemre állok, és megállok a bástyán, és vigyázok, hogy lássam, mit szól hozzám, és mit feleljek én <f>[1†]</f> panaszom dolgában.


text:
És felele nékem az Úr, és mondá: Írd fel <i>e</i> látomást, és vésd táblákra, hogy könnyen olvasható legyen.


text:
Mert e látomás bizonyos időre <i>szól,</i> de vége felé siet és meg nem csal; ha késik is, bízzál benne; mert eljön, el fog jőni, nem marad el!


text:
<pb/>És bizony, a bor is megcsal: felgerjed a férfiú és nincsen <f>[3†]</f> nyugalma; ő, a ki tátja száját, mint a Seol, és olyan ő, mint a halál: telhetetlen, és magához ragad minden népet és magához csatol minden nemzetet.


text:
Avagy nem költenek-é ezek mindnyájan példabeszédet <f>[4†]</f> róla, és találós mesét reá, mondván: Jaj annak, a ki rakásra gyűjti, a mi nem övé! De meddig? És a ki adóssággal terheli magát!


text:
Avagy nem támadnak-é hirtelen, a kik téged mardossanak, és nem serkennek-é fel, a kik háborgassanak téged? És zsákmányul esel nékik.


text:
Mivelhogy kifosztogattál sok nemzetet, kifosztanak téged mind a többi népek az emberek véréért, és az országok, városok és minden bennök lakozók ellen való erőszaktételért.


text:
Jaj annak, a ki bűnös szerzeményt szerez házának, hogy magasra rakhassa fészkét, hogy megszabadulhasson a gonosz hatalma elől.


text:
Avagy ímé, nem a Seregek Urától van-é ez, hogy a népek tűznek építenek, és a nemzetek a hiábavalóságnak fáradoznak?


text:
Jaj annak, a ki megitatja felebarátját, epédet keverve belé, hogy megrészegítsed őt, hogy láthassad az ő szemérmöket!


text:
Gyalázattal telsz meg dicsőség helyett; igyál <f>[5†]</f> te is és láttassék szemérmed; reád fordul az Úr jobbjának pohara, és gyalázat <i>borítja</i> <i>el</i> dicsőségedet.


text:
Bizony, a libanoni erőszakoskodás <i>gyászba</i> borít téged, és a vadak pusztítása, a mely rettegteté őket, az emberek véréért és az országon, <f>[6†]</f> a városon és annak minden lakosán űzött erőszakosságért.


text:
Mit használ a faragott kép, hogy a faragója kifaragta azt? vagy az öntött kép és a mely hazugságot tanít, hogy a képnek faragója bízik abban, csinálván néma bálványokat?


text:
Jaj annak, aki fának mondja: Serkenj fel! néma kőnek: Ébredj fel! Taníthat-é ez? Ímé, borítva van aranynyal és ezüsttel, lélek pedig nincs benne semmi!


text:
Uram, hallám, a mit hirdettél, <i>és</i> megrettenék! Uram! Évek közepette keltsd életre a te munkádat, évek közepette jelentsd meg azt! Haragban emlékezzél meg kegyelmességről!


text:
Isten a Témán felől jön, és a Szent a Párán <f>[1†]</f> hegyéről. Szela. Dicsősége elborítja az egeket, és dícséretével megtelik a föld.


text:
Megáll és méregeti a földet, pillant és megrendíti a népeket, az örökkévaló hegyek szétporlanak, elsüllyednek az örökkévaló halmok; az ő ösvényei örökkévalók!


text:
A folyók ellen gerjedt-é fel az Úr? Vajjon a folyókra haragszol-é, vagy a tengerre bőszültél-é fel, hogy lovaidon és diadal-szekereiden robogsz?


text:
Csupasz, meztelen a te kézíved, a törzseknek <i>esküvéssel tett</i> igéret szerint! Szela. A föld <f>[2†]</f> folyókat ömleszt.


text:
Látnak téged <i>és</i> megrendülnek a hegyek, gátat tör a víz-ár, harsog a hullám, <i>és</i> magasra emeli karjait.


text:
A nap <i>és</i> hold megállnak helyökön <f>[3†]</f> czikázó nyilaid fényétől <i>és</i> ragyogó kopjád villanásától.


text:
Kiszállsz néped szabadítására, fölkented segítségére; szétzúzod a főt a gonosznak házában; nyakig feltakarod az alapjait. Szela!


text:
Saját dárdájával vered át az ő vezéreinek fejét, a kik berohannak, hogy szétszórjanak engem; ujjonganak, hogy rejtekében emészthetik meg a szegényt.


text:
Hallám és reszket a bensőm, a szózatra remegnek ajkaim; porladni kezdenek csontjaim, reszketnek lábaim: hogy nyugton legyek a nyomorúság napján, a mely feljön a népre, mely megsanyargatja azt.


text:
Mert a fügefa nem fog virágozni, a szőlőkben nem lészen gyümölcs, megcsal az olajfa termése, a szántóföldek sem teremnek eleséget, kivész a juh az akolból, és nem lesz ökör az istállóban.


text:
Az Úr Isten az én erősségem, hasonlókká teszi lábaimat a nőstény szarvasokéihoz, <f>[4†]</f> és az én magas helyeimen jártat engemet! Az éneklőmesternek, az én hangszereimmel.


text:
<pb/>Az Úr igéje, a melyet szólt Sofóniásnak, a Kusi fiának, a ki Gedáliás fia, a ki Amariás fia, a ki Ezékiás fia, Jósiásnak <f>[1†]</f> az Amon fiának idejében.


text:
Elvesztek embert és barmot; elvesztem az ég madarait, és a tenger halait és a botránkoztatás eszközeit a hitetlenekkel együtt; az embert is kiirtom a föld színéről, azt mondja az Úr.


text:
És kinyújtom kezemet Júda ellen és Jeruzsálem minden lakója ellen, és kiirtom e helyről a Baál maradékát, a bálványpapok nevét a papokkal együtt;


text:
Azokat is, a kik a háztetőkön az ég seregének <f>[2†]</f> hajlonganak; és azokat, a kik hajlonganak, esküdvén az Úrra, de esküsznek az ő Molokjokra is;


text:
Azokat is, a kik elfordultak az Úr követésétől, <f>[3†]</f> és a kik nem keresik az Urat és nem tudakoznak felőle.


text:
Hallgass az Úr Isten orczája előtt, mert közel van az Úrnak napja, mert áldozatot készíttetett az Úr, <f>[4†]</f> megszentelte az ő hivatalosait.


text:
És lészen az Úr áldozatának napján: megfenyítem majd a fejedelmeket és a királyok fiait és mindazokat, a kik idegen öltözetbe öltöztek.


text:
És megfenyítem mindazt, a ki a küszöbön ugrál ama napon, a kik erőszakkal és csalárdsággal töltik meg az ő uroknak házát.


text:
És lészen azon a napon, azt mondja az Úr, kiáltó szózat a hal-kaputól fogva, és jajgatás az alsó városból, és nagy recsegés a halmok felől.


text:
Jajgassatok, ti, a kik a völgyben laktok, mert elpusztul az egész kalmár nép, <f>[5†]</f> kivágattatik minden, a ki ezüstöt mér.


text:
És lészen az időben, megmotozom majd Jeruzsálemet szövétnekkel, és megfenyítem azokat, a kik saját seprejökön <f>[6†]</f> hevernek, a kik ezt mondják szívökben: sem jót, sem rosszat nem cselekszik az Úr.


text:
És gazdagságuk prédává lesz, házaik pedig pusztává. Építnek házakat, de nem lakják, és <f>[7†]</f> plántálnak szőlőket, de nem iszszák azoknak borát.


text:
Közel van az Úrnak nagy <f>[8†]</f> napja, közel van és igen siet; az Úr napjának szava keserves, kiáltoz azon a hős <i>is. </i>


text:
Haragnak napja az a nap, szorongatásnak és nyomorúságnak napja; pusztításnak és pusztulásnak napja; sötétségnek és homálynak napja; felhőnek <f>[9†]</f> és borúnak napja.


text:
És megszorongatom az embereket és járnak, mint a vakok, mert vétkeztek az Úr ellen, és kiontatik vérök, mint a por, és testök, mint szemét.


text:
Sem ezüstjök, sem aranyuk nem szabadíthatja meg őket az Úr haragjának napján, és az ő féltő szeretetének tüze megemészti az egész földet; mert véget vet, <f>[10†]</f> bizony hirtelen vet véget e föld minden lakosának.


text:
Mielőtt szűlne a végzés (mint a polyva száll tova az a nap!); míg rátok nem jön az Úr haragjának tüze, míg rátok nem jön az Úr haragjának napja!


text:
Keressétek az Urat mindnyájan e föld alázatosai, a kik az ő ítélete szerint cselekesztek; keressétek az igazságot, keressétek az alázatosságot: talán megoltalmaztattok az Úr haragjának napján!


text:
Jaj a tenger vidékén lakóknak, a Kereteusok nemzetségének! Az Úr igéje ellened van, te Kanaán, Filiszteusok földje; <f>[1†]</f> elpusztítalak téged, lakatlanná leszel.


text:
És <i>az a</i> vidék a Júda házának maradékáé lesz, ők legeltetnek azon; estére Askelon házaiban heverésznek, mert meglátogatja őket az Úr, az ő Istenök, és visszahozza az ő foglyaikat.


text:
Hallottam Moáb gyalázkodását és Ammon fiainak szidalmait, a melyekkel gyalázták népemet, és felfuvalkodtak az ő határok ellen.


text:
Azért élek én, mond a Seregeknek Ura, Izráelnek Istene, hogy <f>[2†]</f> Moáb olyanná lészen, mint Sodoma, Ammon fiai pedig, mint Gomora: tövistermő föld, só-telep és pusztaság örökre; népem maradéka prédálja fel őket, és nemzetségem ivadékai bírják majd őket.


text:
Ez <i>esik meg</i> rajtok az ő kevélységökért, a miért gyalázkodtak és felfuvalkodtak a Seregek Urának népe ellen.


text:
Rettenetes lesz az Úr ellenök, mert elfogyatja a földnek minden istenét, és néki hódol majd kiki a maga lakhelyén, a pogányoknak is minden szigete.


text:
És kinyújtja kezét észak felé, és elveszti Assiriát, Ninivét pusztasággá teszi, kietlenné, mint egy sivatag.


text:
És nyájak heverésznek bensejében, mindenféle állatok serege: pelikán és sündisznó hálnak párkányain, az ablakban <i>azoknak</i> szava hangzik, a küszöbön omladék lészen, mert lefosztatott a czédrus!


text:
Ímé, a víg város, a bátorságban lakozó, a mely ezt mondja vala szívében: Én vagyok és nincs kívülem más! milyen pusztasággá lőn, vadak tanyájává, a ki átmegy rajta, mind süvöltöz és csapkodja kezét.


text:
Fejedelmei <i>olyanok</i> benne, <i>mint</i> az ordító oroszlánok, birái, <i>mint</i> az estve <i>járó</i> farkasok, nem hagynak reggelre a csonton.


text:
Prófétái hivalkodók, hitető <f>[1†]</f> férfiak; papjai megfertéztetik a szent helyet, erőszakot tesznek a törvényen.


text:
Az Úr igaz ő benne, nem cselekszik hamisságot; reggelről reggelre napfényre hozza ítéletét; nem mulasztja el: de nem ismeri a szégyent a gonosz!


text:
Nemzeteket irtottam ki; elpusztultak tornyaik; feldúltam falvaikat, nincs, a ki átmenjen rajtok; elromboltattak városaik, egy ember sincs bennök, nincsen lakosuk!


text:
Mondtam: Csak félj engem, vedd fel a fenyítéket (akkor nem irtatott volna ki lakhelye; mindaz, a mit felőle végeztem): mégis mihelyt felvirradtak, rosszra indították minden cselekedetöket.


text:
Azért várjatok rám, azt mondja az Úr, míg prédára kelek; mert elvégeztem, hogy egybegyűjtöm a népeket, hogy összeszedem az országokat, hogy kiöntsem rájok búsulásomat, haragomnak egész hevét, mert gerjedezésem tüzében emésztetik meg az egész föld!


text:
<pb/>Akkor változtatom majd a népek ajkát tisztává, hogy mind segítségül hívják az Úr nevét, hogy egy akarattal szolgálják őt.


text:
Kús folyóvizein túlról hozzák imádóim, <f>[2†]</f> szétszórt népemnek leányai ételáldozatomat nékem.


text:
Azon a napon nem szégyenülsz meg egyetlen cselekedetért sem, a melyekkel vétkeztél ellenem; mert akkor eltávolítom körödből azokat, a kik kérkedve örvendeznek benned, és nem kevélykedel többé az én szent hegyemen.


text:
Izráel maradéka nem cselekszik hamisságot, nem szól hazugságot, és nem találtatik szájában álnokságnak nyelve, hanem legelésznek és lenyugosznak és nem lesz a ki felrettentse <i>őket</i>.


text:
Megváltoztatta az Úr a te ítéletedet, elfordította ellenségedet; Izráel királya, az Úr, közötted van, nem látsz többé gonoszt!


text:
Az Úr, a te Istened közötted van; erős ő, megtart; örül te rajtad örömmel, hallgat az ő szerelmében, énekléssel örvendez néked.


text:
Ímé, én elbánok minden te nyomorgatóddal abban az időben, és megtartom a sántát, <f>[4†]</f> és összeszedem a szétszórtakat, és híresekké és nevesekké teszem őket az ő gyalázatjoknak egész földén.


text:
Abban az időben elhozlak titeket, és akkor összeszedlek titeket, mert nevesekké és híresekké teszlek titeket a földnek minden népe között, mikor megfordítom a ti fogságotokat <f>[5†]</f> a ti szemetek előtt, azt mondja az Úr.


text:
<pb/>Dárius király második <f>[1†]</f> esztendejének hatodik hónapjában, a hónapnak első napján szóla az Úr Aggeus próféta <f>[2†]</f> által Zorobábelnek, a Sealtiél fiának, Júda fejedelmének, és Jósuának, a Jehosadák fiának, a főpapnak, mondván:


text:
Így szól a Seregeknek Ura, mondván: Ezt mondja e nép: Nem jött még el az idő, az Úr háza építésének ideje!


text:
Sokat vetettetek, de keveset takartok; esztek, de meg nem elégesztek; isztok, de meg nem részegesztek; ruházkodtok, de meg nem melegesztek, a bérlő is lyukas zacskóra bérel.


text:
Menjetek fel a hegyre, és hordjatok fát, és építsétek e házat, hogy gyönyörködjem benne, és dicsőíttessem, azt mondja az Úr.


text:
Sokat vártatok, de ímé kevés lett; haza is hordtátok, de én ráfuvallok arra! Mi okért? azt mondja a Seregeknek Ura. Az én házamért, a mely ím romban áll, ti pedig siettek, kiki a maga házához.


text:
És pusztulást rendeltem a <i>sík</i> földre és a hegyekre, a búzára és a borra, az olajra és mindarra, a mit a föld terem; sőt az emberre és a baromra és minden kézimunkára is.


text:
És meghallá Zorobábel, a Sealtiél fia, és Jósua, a Jehosadák fia, a főpap, és a nép minden többi <i>tag</i>ja az Úrnak, az ő Istenöknek szavát és Aggeus próféta beszédeit, a miként elküldte őt az Úr, az ő Istenök, és megfélemlék a nép az Úr előtt.


text:
És szóla Aggeus, az Úr követe, az Úr küldetésében, mondván a népnek: Én veletek vagyok, azt mondja az Úr.


text:
És felindítá az Úr Zorobábelnek, a Sealtiél fiának, a Júda fejedelmének lelkét, és Jósuának, a Jehosadák fiának, a főpapnak lelkét, és a nép minden többi <i>tag</i>jának lelkét is, és bemenének és munkálkodának a Seregek Urának, az ő Istenöknek házában.


text:
Szólj csak Zorobábelnek, a Sealtiél fiának, Júda fejedelmének, és Jósuának, a Jehosadák fiának, a főpapnak, és a nép többi <i>tag</i>jainak, mondván:


text:
Ki van még életben köztetek, a ki látta ezt a házat az ő első dicsőségében? És milyennek látjátok ti most ezt? Avagy olyan-é ez a ti szemetekben, mintha semmi volna?


text:
De most légy bátor, Zorobábel, azt mondja az Úr! Légy bátor te is, Jósua, Jehosadák fia, te főpap, és légy bátor e földnek minden népe, azt mondja az Úr, és cselekedjétek, mert én veletek vagyok, azt mondja a Seregeknek Ura,


text:
Az igét, a melylyel szövetségre léptem veletek, mikor kijöttetek Égyiptomból, és az én lelkem köztetek marad. Ne féljetek!


text:
Mert ezt mondja a Seregeknek Ura: Egy kevés <i>idő</i> van még, és én megindítom az eget és a földet, a tengert és a szárazt.


text:
És megindítok minden népet, és eljön, a kit minden népek óhajtanak, és megtöltöm e házat dicsőséggel, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Nagyobb lészen e második háznak dicsősége az elsőnél, azt mondja a Seregeknek Ura, és e helyen adok békességet, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
A kilenczedik hónap huszonnegyedikén, Dáriusnak második esztendejében szóla az Úr Aggeus próféta által, mondván:


text:
Ha szentelt húst visz valaki az ő köntösének szárnyában, és illeti annak szárnyával a kenyeret vagy a főzeléket, vagy a bort, vagy az olajat, vagy bármi más eleséget: vajjon szent-e az? És felelének a papok, és mondák: Nem.


text:
Aggeus pedig mondá: Ha hulla által fertőzött illeti mindezeket, tisztátalanná lesz-é? És felelének a papok, és mondák: Tisztátalanná!


text:
Aggeus pedig felele, és mondá: Épp így e nép és épp így e nemzet én előttem, azt mondja az Úr, és épp így kezöknek minden munkája, és a mit ide felhoznak: tisztátalan az.


text:
Most azért jól gondoljátok meg e naptól fogva az elmultakat is, mielőtt még követ kőre tettek volna az Úr hajlékában!


text:
Az előtt elmentek a huszas garmadához, és tíz lett; elmentek a sajtóhoz, hogy ötven vederrel merítsenek, és húsz lett.


text:
Megvertelek titeket <f>[1†]</f> üszöggel, ragyával, és kezetek minden munkáját kőesővel, és még sem <i>hajoltatok</i> hozzám, azt mondja az Úr.


text:
Jól gondoljátok hát meg e naptól fogva az elmultakat is! A kilenczedik <i>hónap</i> huszonnegyedik napjától, attól a naptól fogva, a melyen letétetett az Úr hajlékának alapja. Jól meggondoljátok!


text:
Van-é még mag a csűrben? És bizony, a szőlő, a füge, a gránátalma és az olajfa sem termett! E naptól fogva megáldalak.


text:
És felforgatom az országok királyi székét, és elfogyasztom a pogány országok erejét, és felforgatom a szekeret és a benne ülőket, és lehullanak a lovak és a rajtok ülők: kiki az ő atyjafiának fegyvere által.


text:
Azon a napon, azt mondja a Seregeknek Ura, felveszlek téged Zorobábel, Sealtiélnek fia, én szolgám, azt mondja az Úr, és olyanná teszlek, mint egy pecsétgyürű, <f>[2†]</f> mert téged választottalak el, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
<pb/>Dárius második esztendejében, a nyolczadik hónapban szóla az Úr Zakariáshoz, <f>[1†]</f> a Berekiás fiához, a ki Iddó próféta fia, mondván:


text:
Mondjad azért nékik: Ezt mondja a Seregeknek Ura: Térjetek <f>[2†]</f> hozzám, szól a Seregeknek Ura, és hozzátok térek, mond a Seregeknek Ura.


text:
Ne legyetek olyanok, mint atyáitok, a kikhez az elébbi próféták kiáltottak, mondván: Ezt mondja a Seregeknek Ura: Térjetek meg kérlek a ti gonosz útaitokról, és a ti gonosz cselekedeteitekből, de nem <f>[3†]</f> hallgattak meg, és nem figyelmeztek reám, szól az Úr.


text:
De az én beszédeim és végzéseim, a <f>[4†]</f> melyeket szolgáim, a próféták által hirdettem: nem beteljesedtek-é a ti atyáitokon? És megtértek és azt mondták: A mint elhatározta vala a Seregeknek Ura, hogy a mi útaink és cselekedeteink szerint bánik velünk: úgy bánt velünk.


text:
<pb/>A tizenegyedik hónapnak, azaz a Sebat hónapnak huszonnegyedik napján, Dáriusnak második esztendejében, szóla az Úr Zakariáshoz, a Berekiás fiához, a ki Iddó próféta fia, mondván:


text:
Látám éjszaka, hogy ímé, egy férfiú veres <f>[5†]</f> lovon ül vala, és áll vala a mirtus-fák között, a melyek egy árnyas völgyben valának; háta megett pedig veres, tarka és fehér lovak.


text:
És mondám: Mik ezek Uram? És mondá nékem az angyal, a ki beszél vala nékem: Én megmutatom néked: mik ezek.


text:
Akkor felele az a férfiú, a ki a mirtus-fák között áll vala, és mondá: Azok ezek, a kiket az Úr küldött, hogy járják be e földet;


text:
És felelének az Úr angyalának, a ki a mirtus-fák között áll vala, és mondák: Bejártuk a földet, és ímé, az egész föld vesztegel és nyugodt.


text:
Az Úr angyala pedig felele, és mondá: Seregeknek Ura! Meddig nem könyörülsz még Jeruzsálemen és Júdának városain, a melyekre haragszol immár hetven <f>[6†]</f> esztendő óta?


text:
És mondá nékem az angyal, a ki beszél vala velem: Kiálts, ezt mondván: Ezt mondja a Seregeknek Ura: szeretem Jeruzsálemet és a Siont nagy szeretettel!


text:
De nagy haraggal haragszom én a hivalkodó népekre, a kikre kevéssé haragudtam <i>ugyan,</i> de ők <f>[7†]</f> gonoszra törtek.


text:
Azt mondja azért az Úr: könyörületességgel fordulok Jeruzsálemhez; benne építtetik meg az én házam, szól a Seregeknek Ura, és mérőzsinór nyujtatik ki Jeruzsálem felett.


text:
Mégis kiálts, mondván: Ezt mondja a Seregeknek Ura: Bővelkedni fognak még városaim a jóban, mert megvígasztalja még az Úr a Siont, és magáévá fogadja még Jeruzsálemet!


text:
És mondám az angyalnak, a ki beszél vala velem: Mik ezek? És monda nékem: Ezek azok a szarvak, a melyek szétszórták Júdát, Izráelt és Jeruzsálemet.


text:
És mondám: Mit jöttek ezek cselekedni? Ő pedig szóla, mondván: Ezek azok a szarvak, a melyek szétszórták Júdát annyira, hogy senki sem emelheti vala fel fejét: de eljöttek ezek, hogy elrettentsék őket, hogy letörjék a pogányok szarvait, a kik szarvakkal támadtak vala Júda földe ellen, hogy szétszórják azt.


text:
És mondám: Hová mégy te? És mondá nékem: Megmérni Jeruzsálemet, hogy lássam: mennyi a széle és mennyi a hossza?


text:
És monda annak: Fuss, és szólj e gyermekhez, mondván: Kerítetlenül fogják lakni Jeruzsálemet a benne levő emberek és barmok sokasága miatt.


text:
<pb/>Jaj, jaj! Fussatok ki az északi földről, így szól az Úr, mert az ég négy szele felé szórtalak szét titeket, szól az Úr.


text:
Mert így szól a Seregeknek Ura: Dicsőség után küldött engem a pogányokhoz, a kik fosztogatnak titeket, mert a ki titeket bánt, az ő szemefényét bántja.


text:
Mert ímé én felemelem kezemet ellenök, és saját szolgáik prédájává lesznek, és megtudjátok, hogy a Seregeknek Ura küldött el engem.


text:
És sok pogány csatlakozik azon a napon az Úrhoz, és népemmé lesznek, és közötted lakozom, és megtudod, hogy a Seregeknek Ura küldött hozzád engem.


text:
És birtokba veszi az Úr Júdát, mint az ő osztályrészét a szent földön, és újra magáévá fogadja Jeruzsálemet.


text:
<pb/>Azután megmutatá nékem Jósuát, a főpapot, a ki az Úr angyala előtt álla, és a Sátánt, a ki jobb keze felől álla, hogy vádolja <f>[1†]</f> őt.


text:
És mondá az Úr a <f>[2†]</f> Sátánnak: Dorgáljon meg téged az Úr, te Sátán; dorgáljon meg az Úr, a ki magáévá fogadja Jeruzsálemet. Avagy nem tűzből kikapott üszög-é ez?


text:
És szóla és monda az előtte állóknak, mondván: Vegyétek le róla a szennyes ruhákat! És monda néki: Lásd! Levettem rólad a te álnokságodat, és ünnepi ruhákba <f>[3†]</f> öltöztetlek téged!


text:
Azután mondám: Tegyenek fejére tiszta süveget! Feltevék azért fejére a tiszta süveget, és ruhákba öltözteték őt, <f>[4†]</f> az Úrnak angyala pedig <i>ott</i> áll vala.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Ha az én útaimban jársz, és ha parancsolataimat magtartod: te is ítélője leszel az én házamnak, sőt őrizni fogod az én pitvaraimat, és ki- s bejárást engedek néked ez itt állók között.


text:
Halld meg Jósua, te főpap; te és barátaid, a kik előtted ülnek, mert jelképes férfiak ezek: Ímé, bizony előhozom az én szolgámat, <f>[5†]</f> Csemetét!


text:
Mert ímé e kő az, <f>[6†]</f> a melyet Jósua elé helyezek; egy kövön hét szem; ímé, én faragom annak faragványait, így szól a Seregeknek Ura, és eltörlöm e földnek álnokságait egy napon.


text:
Azon a napon, így szól a Seregeknek Ura, kiki hívja majd a maga felebarátját a szőlőtő <f>[7†]</f> alá és a fügefa alá.


text:
<pb/>Majd visszatére az angyal, a ki beszél vala velem, és felkölte engem, mint mikor valaki álmából költetik fel.


text:
És mondá nékem: Mit látsz te? És mondám: Látok ímé egy merő arany gyertyatartót, tetején az olajtartója, rajta pedig annak hét szövétneke, és hét cső a szövétnekekhez, a melyek a tetején vannak;


text:
És felele az angyal, a ki beszél vala velem, és mondá nékem: Hát nem tudod-é, mik ezek? És mondám: Nem, Uram!


text:
És felele, és szóla nékem, mondván: Az Úrnak beszéde ez Zorobábelhez, mondván: Nem erővel, sem hatalommal, hanem az én <f>[1†]</f> lelkemmel! azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Ki vagy te, te nagy hegy? Lapálylyá <i>leszel</i> Zorobábel előtt, és felviszi a <f>[2†]</f> csúcs-követ, <i>és ilyen</i> kiáltás <i>támad:</i> Áldás, áldás reá!


text:
A Zorobábel kezei veték meg e ház alapját, és az ő kezei végzik el azt, és megtudod, hogy a Seregeknek Ura küldött el engem hozzátok.


text:
Mert a kik csúfolták a kicsiny kezdetet, <f>[3†]</f> örülni fognak, ha meglátják Zorobábel kezében az ónkövet. Hét van ilyen, <f>[4†]</f> az Úrnak szemei ezek, a melyek átpillantják az egész földet.


text:
És másodszor is felelék, és mondám néki: Micsoda az olajfának az a két ága, a melyek a két arany cső mellett vannak, és öntik magukból az aranyat?


text:
És monda nékem: Mit látsz te? És én mondám: Látok egy repülő könyvet, húsz sing a hossza és tíz sing a széle.


text:
És monda nékem: Ez az átok, a mely kihat az egész föld színére; mert mindaz, a ki lop, ehhez képest fog innen kiirtatni, és mindaz, a ki <i>hamisan</i> esküszik, ehhez képest fog innen kiirtatni.


text:
Kibocsátom ezt, szól a Seregeknek Ura, és bemegy a lopónak házába, és annak házába, a ki hamisan esküszik az én nevemre, és ott marad annak házában, és megemészti azt, s annak fáit és köveit.


text:
<pb/>Majd kijöve az angyal, a ki beszél vala velem, és monda nékem: Emeld csak fel szemeidet, és lásd meg: micsoda az, a mi kijön?


text:
És mondám: Micsoda ez? Ő pedig mondá: Az, a mi kijön, mérőedény. És mondá: Ilyen a formájok az egész földön.


text:
És mondá: Ez az istentelenség. És veté ezt a mérő-edény közepébe, a darab ónt pedig veté annak szájára.


text:
És felemelém szemeimet, és látám, hogy ímé, két asszony jöve elő, és szél vala szárnyaikban, és szárnyaik olyanok, mint az eszterágnak szárnyai, és felemelék a mérő-edényt a föld és az ég közé.


text:
És mondá nékem: Hogy házat építsenek annak a Sineár <f>[1†]</f> földén, és oda erősítsék, és ott hagyják azt a maga helyén.


text:
<pb/>Majd megfordulék és felemelém szemeimet, és látám, hogy ímé négy szekér jön vala ki két hegy közül, és azok a hegyek ércz-hegyek.


text:
Az angyal felele, és mondá nékem: Ezek az égnek négy szele, <f>[1†]</f> jőnek az egész föld Ura mellett való szolgálatukból.


text:
A melyben a fekete lovak vannak, észak földére mennek, és a fehérek mennek utánok, a tarkák pedig a dél földére mennek;


text:
Az erősek is mennek és kivánják eljárni a földet. És mondá: Menjetek, járjátok el a földet; és eljárák a földet.


text:
Majd híva engem, és beszéle velem, mondván: Lásd! Az észak földére menők lecsendesíték lelkemet északnak földén.


text:
Végy a számkivetésből valóktól: Heldaitól, Tóbiástól és Jedajától; és menj be azon a napon, menj be Jósiának, a Sefániás fiának házába, a kik Babilonból jöttenek,


text:
Végy ugyanis ezüstöt és aranyat, és csinálj koronákat, és tedd Jósuának, a Jehosadák fiának, a főpapnak fejére!


text:
És szólj néki, mondván: Ezt mondja a Seregeknek Ura, mondván: Ímé, egy férfiú, a neve Csemete, mert csemete támad belőle, és megépíti az Úrnak templomát!


text:
Mert ő fogja megépíteni az Úrnak templomát, és nagy lesz az ő dicsősége, és ülni és uralkodni fog az ő székében, és pap is lesz az ő székében, és békesség tanácsa lesz kettőjük között.


text:
És a koronák legyenek Hélemnek, Tóbiásnak, Jedajának és Hénnek, a Sefániás fiának emlékjelei az Úr templomában.


text:
És a messzelakók eljőnek és építenek az Úr templomában, és megtudjátok, hogy a Seregeknek Ura küldött el engem hozzátok. Így lesz, ha hallgattok az Úrnak, a ti Isteneteknek szavára!


text:
<pb/>És lőn a Dárius király negyedik esztendejében, hogy szóla az Úr Zakariáshoz a kilenczedik hónapnak, a <f>[1†]</f> Kiszlévnek negyedikén,


text:
Mikor elküldék az Isten házába Saréczert és Régem-Méleket és társait, hogy esedezzenek az Úr színe előtt,


text:
<i>És</i> hogy megkérdezzék a papokat, a kik a Seregek Urának házában vannak, és megkérdezzék a prófétákat is: Sírjak-é az ötödik hónapban <i>és</i> bőjtöljek-é, a mint cselekedtem azt néhány esztendő óta?


text:
Szólj az ország minden népének és a papoknak, mondván: Mikor bőjtöltetek és gyászoltatok az ötödik és hetedik <i>hónap</i>ban, és pedig hetven esztendeig: avagy bőjtölvén, nékem bőjtöltetek-é?


text:
Avagy nem <i>ezek</i> a beszédek-é <i>azok,</i> a melyeket szólott vala az Úr az előbbi próféták által, mikor még Jeruzsálem népes és gazdag vala a körülte levő városokkal együtt, és mind a déli táj, mind a lapály-föld népes vala?


text:
Így szólt a Seregeknek Ura, mondván: Igaz ítélettel ítéljetek, és irgalmasságot és könyörületességet gyakoroljon kiki az ő felebarátjával!


text:
Özvegyet és árvát, jövevényt és szegényt meg ne <f>[2†]</f> sarczoljatok, és egymás ellen még szívetekben se gondoljatok gonoszt.


text:
Szívöket is megkeményíték, hogy ne hallják a törvényt és az igéket, a melyeket a Seregeknek Ura küldött vala az ő lelke által, az elébbi próféták által. És igen felgerjedt vala a Seregeknek Ura.


text:
És lőn, hogy a mint én kiáltottam és nem hallották meg: úgy <f>[3†]</f> kiáltottak, de nem hallottam meg, azt mondja a Seregeknek Ura;


text:
Hanem szétszórtam őket <f>[4†]</f> mindenféle nemzetek közé, a kik nem ismerték őket, és puszta lőn utánok a föld, hogy senki <i>azon</i> sem át nem megy, sem meg nem tér. Így tevék pusztává a kívánatos földet.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Nagy gerjedezéssel gerjedeztem a Sionért, és nagy haragra <f>[1†]</f> gerjedtem ellene.


text:
Ezt mondja az Úr: Megtértem a Sionhoz, és Jeruzsálem közepette lakozom, és Jeruzsálem igazság városának neveztetik, <f>[2†]</f> a Seregek Urának hegye pedig szent hegynek.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Agg férfiak és agg nők ülnek majd Jeruzsálem utczáin, és kinek-kinek pálcza lesz kezében a napok sokasága miatt.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Ha <i>ez</i> csoda lészen e nép maradékának szemei előtt azokban a napokban, vajjon az én szemeim előtt is csoda lészen-é? így szól a Seregeknek Ura.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Ímé, én megszabadítom az én népemet a nap keltének földéről és a nap nyugtának földéről.


text:
És elhozom őket és Jeruzsálemben lakoznak, és népemmé lesznek, <f>[3†]</f> én pedig Istenökké leszek hűséggel és igazsággal.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: Erősödjenek meg kezeitek, a kik hallottátok e napokban e beszédeket a próféták szájából, <f>[4†]</f> a kik <i>szóltak,</i> mikor megvetteték a Seregek Ura házának alapja, hogy megépíttessék <f>[5†]</f> a templom.


text:
Mert e napok előtt nem volt az embernek bére, és a baromnak sem volt bére, sem a kimenőnek, sem a bejövőnek nem volt békessége a háborúság miatt, mert minden embert felindítottam: kit-kit az ő felebarátja ellen.


text:
De most nem olyan leszek e nép maradékához, mint az elébbi napokban voltam, így szól a Seregeknek Ura.


text:
Mert a vetés békességes <i>lészen,</i> a szőlőtő megadja gyümölcsét, a föld is megadja termését, az egek is megadják harmatjokat, és örökössé teszem mindezeken e nép maradékát.


text:
És lészen, hogy a miképen átok valátok a pogányok között, oh Júda háza és Izráel háza: azonképen megszabadítlak titeket, és áldássá lesztek. Ne féljetek! Erősödjenek meg kezeitek!


text:
Mert ezt mondja a Seregeknek Ura: A miképen elgondoltam vala, hogy veszedelmet hozok reátok, mikor atyáitok megharagítottak vala engem, így szól a Seregeknek Ura, és nem könyörültem:


text:
Azonképen megtértem <i>és</i> elgondoltam e napokban, hogy jót teszek Jeruzsálemmel és Júda házával; ne féljetek!


text:
Ezek azok a dolgok, a melyeket cselekedjetek: Igazságot szóljon <f>[6†]</f> ki-ki az ő felebarátjával: igazságos és békességes ítélettel ítéljetek a ti kapuitokban.


text:
És senki ne gondoljon az ő szívében gonoszt <f>[7†]</f> az ő felebarátja ellen; s a hamis esküvést se szeressétek, mert ezek azok, a miket én mind gyűlölök, így szól az Úr.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: A negyedik <i>hónapnak</i> bőjtje, az ötödiknek bőjtje, a hetediknek bőjtje és a tizediknek bőjtje vígalommá, örvendezéssé és kedves ünnepekké lesznek Júda házában. Csak a hűséget és a békességet szeressétek.


text:
És egyiknek lakói a másikhoz mennek, mondván: Menten menjünk el az Úr orczájának engesztelésére, és a Seregek Urának keresésére; én is elmegyek!


text:
És eljőnek sok népek és erős nemzetek Jeruzsálembe a Seregek Urának keresésére, és az Úr orczájának engesztelésére.


text:
Ezt mondja a Seregeknek Ura: E napokban lesz az, hogy a minden nyelvű pogányok közül tíz ember ragad egy zsidó férfiúba s ragad annak ruhája szélébe, mondván: Hadd menjünk veletek, <f>[8†]</f> mert hallottuk, hogy veletek van az Isten!


text:
<pb/>Az Úr igéjének terhe a Kadrák földe ellen; Damaskus lesz pedig annak nyugvóhelye (mert az Úr szemmel tartja az embereket és Izráelnek minden törzsét);


text:
Várat épített magának Tírus, és annyi az ezüstje rakáson, mint a por, és az aranya, mint az utczák sara.


text:
Meglátja <i>ezt</i> Askalon és megretten; Gáza is és igen bánkódik; Ekron is, mert megszégyenült reménységében. Mert kivész a király Gázából, és Askalon lakatlan marad.


text:
Kivonszom a vért szájukból és útálatosságaikat fogaik közül, és ő is a mi Istenünké marad; és olyan lesz, mint egy fejedelem Júdában, Ekron pedig, mint a Jebuzeus.


text:
És tábort járok házam körül, <i>mint</i> a sereg ellen, az ide-oda kóborlók ellen, és nem megy át többé rajtok a sarczoló, mert most szemmel tartom őt.


text:
<pb/>Örülj nagyon, Sionnak leánya, örvendezz, Jeruzsálem leánya! Ímé, jön néked a te királyod; <f>[2†]</f> igaz és szabadító ő; szegény és szamárháton ülő, azaz nőstényszamárnak vemhén.


text:
És kivesztem a szekeret Efraimból és a lovat Jeruzsálemből, kivesztem a harczi kézívet is, és békességet hirdet a pogányoknak; <f>[3†]</f> és uralkodik tengertől tengerig, és a folyamtól a föld határáig.


text:
Sőt a veled való szövetségnek véréért a te foglyaidat is kibocsátom a kútból, <f>[4†]</f> a melyben nincs víz.


text:
Térjetek vissza az erősséghez, reménységnek foglyai! Ma is azt hirdetem <i>néktek:</i> kétszeresen megfizetek néked!


text:
Mert kifeszítem Júdát magamnak <i>mintegy</i> kézívet <i>és</i> megtöltöm Efraimot; és felindítom fiaidat, oh Sion, a te fiaid ellen, oh Jáván, és olyanná teszlek, mint a hős fegyvere.


text:
És megjelen felettök az Úr, és nyila repül mint a villámlás; az Úr Isten kürtöt fuvall, és déli szelekben nyomul elő.


text:
A Seregeknek Ura megoltalmazza őket; megemésztik és letapossák a parittya-köveket, és isznak <i>és</i> zajongnak, mint a bortól, és megtelnek, mint a csészék <i>és</i> mint az oltár szegletei.


text:
És megsegíti őket az Úr, az ő Istenök ama napon, mint az ő népének nyáját, és mint korona-kövek ragyognak az ő földén.


text:
Oh, mily nagy az ő jósága és mily nagy az ő kedvessége! Ifjakat tesz virágzóvá a gabona, és leányokat a must.


text:
<pb/>Kérjetek esőt az Úrtól a késői eső idején! Az Úr villámlást szerez, és záporesőt <f>[1†]</f> ad nékik, <i>és</i> kinek-kinek füvet a mezőn.


text:
Mert a bálványok <f>[2†]</f> hazugságot szólnak, a varázslók pedig hamisságot látnak és üres álmokat beszélnek, hiábavalósággal vígasztalnak; azért elszélednek, mint a juhnyáj, a mely sanyarog, mert nincs pásztora.


text:
Haragra gerjedtem a pásztorok ellen, és megfenyítem a bakokat. Bizony megfenyíti a Seregeknek Ura az ő nyáját, a Júda házát, és olyanokká teszi őket, a milyen a harczra felékesített ló.


text:
Közülök támad a szegletkő, közülök a szeg, közülök a harczi ív, közülök egyszersmind minden sarczoló.


text:
És olyanok lesznek, mint a hősök, a kik az utczák sarát tapodják a harczban, és harczolnak, mert velök van az Úr, és megszégyenítik a lovon ülőket.


text:
És megerősítem a Júda házát, és a József házát <f>[3†]</f> megsegítem, és visszahozom őket, mert szánom őket, és olyanokká lesznek, mintha el sem vetettem volna őket; mert én vagyok az Úr, az ő Istenök, és meghallgatom őket.


text:
Efraim is olyan lesz, mint egy hős, és örvendeznek majd mintegy bortól <i>ittasodva,</i> és látják fiaik és örvendeznek; örvend az ő szívök az Úrban.


text:
Süvöltök nékik és egybegyűjtöm őket, mert megszabadítom őket, és megsokasulnak, a mint megsokasultak vala.


text:
És széthintem őket a népek között, hogy a messze földeken <i>is </i>emlegessenek engem, és fiakat neveljenek és visszatérjenek.


text:
Mert visszatérítem őket, Égyiptom földéről, Assiriából is összegyűjtöm őket, és behozom őket Gileád és Libánon földjére, és elég sem lesz nékik.


text:
És átvonulnak a nyomor tengerén, és megveri a tenger hullámait, és kiszáradnak a folyam örvényei, letöretik Assiriának <f>[4†]</f> kevélysége, és Égyiptom királyi pálczája elvész.


text:
Jajgass te cziprus, mert esik a czédrus, leomlott, a mi legjava! Jajgassatok ti Básán tölgyei, mert pusztul a rengeteg erdő.


text:
Hangzik a pásztorok jajja, mert elpusztult az ő büszkeségök! Hangzik az oroszlán ordítása, mert elpusztult a Jordán kevélysége!


text:
A melyeket leölnek az ő tulajdonosaik, a nélkül, hogy bűnnek tartanák, <f>[1†]</f> eladóik pedig ezt mondják: Áldott az Úr, mert meggazdagodtam! és pásztoraik sem kimélik őket.


text:
Bizony nem kimélem többé e föld lakosait, ezt mondja az Úr; sőt ímé odaadok minden embert a felebarátja kezébe és az ő királya kezébe, és megrontják e földet, és nem szabadítom ki kezökből!


text:
Legeltetém hát <f>[2†]</f> a leölésre szánt juhokat, azaz a megnyomorgatott juhokat, és választék magamnak két pálczát, az egyiket nevezém szépségnek, a másikat nevezém egyességnek; így legeltetém a juhokat.


text:
És három pásztort vertem el egy hónap alatt, mert elkeseredék a lelkem miattok, és az ő lelkök is megútála engem.


text:
És mondám: Nem őrizlek én titeket, haljon meg a halálra <f>[3†]</f> való és vágattassék ki a kivágni való, a megmaradottak pedig egyék meg egymásnak húsát.


text:
És vevém <i>egyik</i> pálczámat, a szépséget, és eltörém azt, hogy felbontsam az én szövetségemet, <f>[4†]</f> a melyet az összes népekkel kötöttem.


text:
És felbomla <i>az</i> azon a napon, és így tudták meg az elsanyargatott juhok, a kik ragaszkodnak vala hozzám, hogy az Úr dolga <i>ez</i>.


text:
És mondám nékik: Ha jónak tetszik néktek, adjátok meg az én béremet; ha pedig nem: hagyjátok abba! És harmincz ezüst pénzt <f>[5†]</f> fizettek béremül.


text:
És monda az Úr nékem: Vesd a fazekas elé! Nagy jutalom, a melyre becsültek engem. Vevém azért a harmincz ezüst pénzt, és vetém azt az Úrnak házába, a fazekas elé.


text:
Majd eltörém a másik pálczámat <i>is,</i> az egyességet, hogy felbontsam a testvérséget Júda között és Izráel között.


text:
Mert ímé, én pásztort állítok e földre, a ki az elveszetteket meg nem keresi, a gyöngével nem törődik, a megtépettet meg nem gyógyítja, a jó karban levőt nem táplálja, a kövérinek húsát megeszi, és <f>[6†]</f> körmeiket széttördeli.


text:
Jaj a mihaszna pásztornak, a ki elhagyja a juhokat! Fegyver a karjára és jobb szemére. Karja szárazra száradjon és jobb szeme sötétre sötétedjék.


text:
<pb/>Az Úr igéjének terhe Izráel ellen. Így szól az Úr, a ki az egeket kiterjesztette, a földet fundálta, és az ember keblébe lelket <f>[1†]</f> alkotott:


text:
Ímé, én részegítő pohárrá teszem Jeruzsálemet minden körülte való népnek; Júdának is az lesz, mikor ostromolják Jeruzsálemet.


text:
És azon a napon lesz, hogy nyomtatókővé teszem Jeruzsálemet minden népnek; a ki emelni akarja azt, mind <f>[2†]</f> szakadva-szakad meg, noha összegyül ellene a föld minden pogánya.


text:
Azon a napon, így szól az Úr, megverek minden lovat rettegéssel, a lovagját pedig őrültséggel; de a Júda házát nyitott szemmel nézem, a népeknek pedig minden lovát vaksággal verem meg.


text:
És azt mondják szívökben Júda fejedelmei: Az én erősségem Jeruzsálemnek lakói, az ő Istenökkel, a Seregek Urával.


text:
Azon a napon olyanokká teszem Júda fejedelmeit, mint a milyen a tüzes serpenyő a fák között, és a milyen a tüzes fáklya a kévék között: megemésztenek jobb és bal felől minden körülvaló népet; de Jeruzsálem tovább is a helyén marad Jeruzsálemben!


text:
És megoltalmazza az Úr Júdának sátrait, <i>mint</i> azelőtt, hogy ne legyen nagyobb Dávid házának dicsősége és Jeruzsálem lakosának dicsősége, mint a Júdáé.


text:
Azon a napon oltalma lészen az Úr Jeruzsálem lakosának, és azon a napon olyan lesz köztök a legalábbvaló, mint Dávid, a Dávid háza pedig, mint az Isten, mint az Úrnak angyala ő előttök.


text:
<pb/>A Dávid házára és Jeruzsálem lakosaira pedig kiöntöm a kegyelemnek és könyörületességnek lelkét, <f>[3†]</f> és reám tekintenek, a kit átszegeztek, és siratják őt, a mint siratják az egyetlen fiút, és keseregnek utána, a mint keseregnek az elsőszülött <f>[4†]</f> után.


text:
Azon a napon nagy siralom lesz Jeruzsálemben, a milyen volt a hadadrimmoni siralom a Megiddo <f>[5†]</f> völgyében.


text:
És sír a föld: nemzetségek <i>és</i> nemzetségek külön; külön a Dávid házának nemzetsége, feleségeik is külön; külön a Nátán házának nemzetsége, és feleségeik is külön;


text:
Külön a Lévi házának nemzetsége, és feleségeik is külön; külön a Sémei nemzetsége, feleségeik is külön.


text:
<pb/>Azon a napon kútfő fakad a Dávid házának és Jeruzsálem lakosainak a bűn és tisztátalanság ellen.


text:
És lészen azon a napon, így szól a Seregeknek Ura: Kivesztem a bálványok <f>[1†]</f> neveit e földről, és emlegetni sem fogják többé; sőt a prófétákat és a fertelmes lelket is kiszaggatom e földről.


text:
És úgy lesz, ha prófétálni fog még valaki, azt mondják annak az ő apja és anyja, az ő szülői: Ne élj, <f>[2†]</f> mert hazugságot szóltál az Úr nevében! És általverik őt az ő apja és anyja, az ő szülői, az ő prófétálása közben.


text:
És azon a napon megszégyenülnek a próféták, kiki az ő látása miatt az ő prófétálásaik közben, és nem öltözködnek szőrös ruhába, hogy hazudjanak.


text:
Hanem ezt mondja <i>kiki:</i> Nem vagyok én próféta, szántóvető ember vagyok én, sőt más szolgájává lettem én gyermekségem óta.


text:
És ha mondja néki <i>valaki:</i> Micsoda ütések ezek a kezeiden? azt mondja: A miket az én barátaim házában ütöttek rajtam.


text:
<pb/>Fegyver, serkenj fel az én pásztorom ellen és a férfiú ellen, a ki nékem társam! így szól a Seregeknek Ura. Verd meg <f>[3†]</f> a pásztort és elszélednek a juhok, én pedig a kicsinyek ellen fordítom kezemet.


text:
És lészen az egész földön, így szól az Úr: a két rész kivágattatik azon <i>és</i> meghal, de a harmadik megmarad rajta.


text:
És beviszem a harmadrészt a tűzbe, és megtisztítom őket, a mint tisztítják az ezüstöt <f>[4†]</f> és megpróbálom őket, a mint próbálják az aranyat; ő segítségül hívja az én nevemet és én felelni fogok néki; ezt mondom: Népem ő! Ő pedig ezt mondja: Az Úr az én Istenem!


text:
Mert minden népet ütközetre gyűjtök Jeruzsálemhez, és megszállják a várost, és kirabolják a házakat, megszeplősítik az asszonyokat; és a város fele számkivetésbe megy, de a nép maradéka nem gyomláltatik ki a városból.


text:
Mert eljön az Úr, <f>[1†]</f> és harczol azok ellen a népek ellen, a mint harczolt vala ama napon, a harcznak napján.


text:
És azon a napon az Olajfák hegyére veti lábait, a mely szemben van Jeruzsálemmel napkelet felől, és az Olajfák hegye közepén ketté válik, kelet felé és nyugot felé, igen nagy völgygyé, és a hegynek fele észak felé, fele pedig dél felé szakad.


text:
És az én hegyem völgyébe futtok, mert a hegyközi völgy Azálig nyúlik, és úgy futtok, a mint futottatok a földindulás elől Uzziásnak, Júda királyának napjaiban. Bizony eljő az Úr, az én Istenem, <i>és </i>minden szent vele.


text:
De lesz egy nap, <f>[2†]</f> a melyet az Úr tud, se nappal, se éjszaka, és világosság lesz az estvének idején.


text:
<pb/>És e napon lesz, hogy élő vizek jőnek ki Jeruzsálemből, felerészök a napkeleti tenger felé, felerészök pedig a nyugoti tenger felé, <i>és </i>nyárban és télben <i>is úgy</i> lesz.


text:
Az egész föld síksággá változik Gebától kezdve Rimmonig, déli irányban Jeruzsálem felé, és felmagasztaltatik és a maga helyén marad a Benjámin kapujától az első kapu helyéig, a szegletkapuig, és a Hananéel tornyától a király sajtójáig.


text:
<pb/>És ez lesz a csapás, a melylyel megcsapkod az Úr minden népet, a melyek Jeruzsálem ellen gyülekeznek: Megsenyved a húsok és pedig a míg lábaikon állnak, szemeik is megsenyvednek gödreikben, nyelvök is megsenyved szájokban.


text:
És azon a napon lesz, hogy az Úr nagy háborúságot támaszt közöttök, úgy, hogy kiki a maga társának kezét ragadja meg, és a maga társának keze ellen emeli fel kezét.


text:
Sőt még Júda is harczolni fog Jeruzsálem ellen, és összegyűjtetik a köröskörül lakó népek minden gazdagsága: arany, ezüst és igen sok ruha.


text:
És éppen olyan csapás lesz a lovakon, öszvéreken, tevéken, szamarakon és mindenféle barmokon, a melyek e táborban lesznek, a milyen ez a csapás.


text:
<pb/>És lészen, hogy a kik megmaradnak mindama népek közül, a melyek Jeruzsálem ellen jőnek: esztendőről esztendőre mind felmennek, hogy hódoljanak a királynak, a Seregek Urának, és megünnepeljék a sátorok <f>[3†]</f> ünnepét.


text:
És lészen, hogy a ki nem megy fel e föld nemzetségei közül Jeruzsálembe, hogy hódoljon a királynak, a Seregek Urának: nem lészen azokra eső.


text:
És ha nem megy fel, vagy nem jön fel az égyiptomi nemzetség, ő rájok sem lészen; <i>de</i> lészen az a csapás, a melylyel megcsapkodja az Úr a népeket, a kik nem mennek fel a sátorok ünnepét megünnepelni.


text:
Ez lészen Égyiptomnak büntetése, és mindama népek büntetése, a kik nem mennek fel a sátorok ünnepét megünnepelni.


text:
<pb/>Azon a napon a lovak csengettyűin is ez lesz: Az Úrnak szenteltetett. És a fazekak az Úrnak házában olyanokká lesznek, mint az oltár előtt való medenczék.


text:
És Jeruzsálemben és Júdában minden fazék a Seregek Urának szenteltetik, és eljőnek mind, a kik áldozni akarnak, és választanak közülök és főznek azokban; és nem lészen többé Kananeus <f>[4†]</f> a Seregek Urának házában e napon.


text:
Szerettelek titeket, azt mondja az Úr, és azt mondjátok: Miben szerettél minket? Avagy nem atyjafia vala-é Ézsau Jákóbnak? <f>[1†]</f> azt mondja az Úr: Jákóbot pedig szerettem;


text:
Ézsaut ellenben gyűlöltem, és az ő hegyeit <f>[2†]</f> pusztává tettem, örökségét pedig pusztai sakálokévá.


text:
Ha azt mondja Edom: Elpusztultunk; de térjünk meg és építsük fel a romladékokat: ezt mondja a Seregeknek Ura: Ők építenek, de én elrontom, és elnevezik őket istentelenség határának és oly népnek, a melyre örökké haragszik az Úr.


text:
<pb/>A fiú tiszteli atyját, a szolga is az ő urát. És ha én atya vagyok: hol az én tisztességem? És ha én úr vagyok, hol az én félelmem? <f>[3†]</f> azt mondja a Seregeknek Ura néktek, ti papok, a kik útáljátok az én nevemet, és <i>ezt</i> mondjátok: Mivel útáljuk a te nevedet?


text:
Megfertéztetett kenyeret hoztok oltáromra, és azt mondjátok: Mivel fertéztetünk meg téged? Azzal, mikor azt gondoljátok, hogy az Úrnak asztala megvetni való.


text:
Hogyha vakot hoztok áldozatul: Nem bűn-é <i>az?</i> vagy ha sántát hoztok és bénát: <f>[4†]</f> nem bűn-é <i>az?</i> Vidd csak azt a te fejedelmednek: vajjon kedvvel fogad-é, avagy reád tekint-é? azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Most azért engeszteljétek meg az Istennek orczáját, hogy könyörüljön rajtunk. Általatok van ez, elnézheti-é ezt néktek? azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Vajha valaki közületek bezárná az ajtót, hiába ne tüzelnétek az én oltáromon! Nem telik kedvem bennetek, azt mondja a Seregeknek Ura; az ételáldozatot <f>[5†]</f> sem kedvelem a ti kezetekből!


text:
Hiszen napkelettől fogva <f>[6†]</f> napnyugotig nagy az én nevem a pogányok között, és minden helyen tömjénnel áldoznak az én nevemnek és tiszta ételáldozattal! Bizony nagy az én nevem a pogányok között! azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Ti pedig meggyalázzátok azt, mikor azt mondjátok: Az Úrnak asztala megvetni való, és annak jövedelme, eledele útálatos.


text:
És azt mondjátok: Ímé, mily fáradság! és ráfújtok, azt mondja a Seregeknek Ura; pedig a rablottat hozzátok, meg a sántát és betegest; ételáldozatot is hoztok, <i>de</i> hát kedves-é az a ti kezetekből? azt mondja az Úr.


text:
Átkozott pedig az álnok! <f>[7†]</f> Van ugyan a nyájában hím, és fogadást is tesz: mégis hitványnyal áldozik az Úrnak. Pedig nagy király vagyok én, azt mondja a Seregeknek Ura, és félelmetes az én nevem a pogányok között!


text:
Ha meg nem hallgatjátok és ha nem veszitek szívetekre, hogy dicsőséget adjatok az én nevemnek, azt mondja a Seregeknek Ura: átkot <f>[1†]</f> bocsátok reátok, és elátkozom a ti áldásotokat; bizony elátkozom azt, ha nem veszitek szívetekre!


text:
Ímé, én megrontom a ti vetni való magotokat, és szemetet szórok orczáitokba, a ti ünneplésteknek szemetjét, és ahhoz hordanak ki titeket.


text:
És megtudjátok, hogy azért adtam néktek e parancsolatot, hogy szövetségem legyen <f>[2†]</f> a Lévivel, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Szövetségem volt vele életre és békességre, és félelmül adtam azt néki és félt engemet, és megalázta magát az én nevem előtt.


text:
Igazság törvénye volt <f>[3†]</f> az ő szájában, és nem találtatott álnokság az ő ajkaiban; békességben és egyenességgel járt velem, és sokakat megtérített a bűnből.


text:
Mert a papnak ajkai őrzik a tudományt, és az ő szájából <f>[4†]</f> törvényt várnak, mivel a Seregek Urának <f>[5†]</f> követe ő.


text:
De ti elhajlottatok ez útról, sokakat megbotránkoztattatok a törvénnyel, felbontottátok Lévi szövetségét, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Azért én is szidalmasakká tettelek titeket és útálatosakká az egész nép előtt, a miatt, hogy meg nem őriztétek az én útamat, hanem személyválogatók voltatok a törvénnyel.


text:
Nem egy atyánk van-é mindnyájunknak? <f>[6†]</f> Nem egy Isten teremtett-é minket? Miért csalja hát kiki az ő felebarátját, megrontván a mi atyáink szövetségét?


text:
Hűtelenné lett Júda, és útálatosság támadt Izráelben és Jeruzsálemben, mert megfertőztette Júda az Úrnak szentségét, a melyet ő szeret, és idegen istennek leányát vette el.


text:
Elveszt az Úr mindenkit, a ki ezt cselekszi, a vigyázót és a felelőt, a Jákób sátraiból, még ha áldozatot visz is a Seregek Urának.


text:
És ezt is cselekszitek: betöltitek az Úr oltárát könyhullatással, sírással és kesergéssel, hogy ne tekintsen többé az ételáldozatra, <f>[7†]</f> és ne fogadjon el szívességet a ti kezetekből.


text:
És azt mondjátok: Miért? Azért, mert az Úr tett bizonyságot közted és a te ifjúságod felesége közt, a kit te megcsaltál, holott társad és szövetséges <f>[8†]</f> feleséged!


text:
Nem tett ilyet egy sem, a kinek még volt lelke. És mit keresett az az egy? Istentől való magvat. <f>[9†]</f> Őrizzétek meg azért a ti lelketeket, és a ti ifjúságotok feleségét meg ne csaljátok!


text:
Mert gyűlölöm az <f>[10†]</f> elbocsátást, ezt mondja az Úr, Izráelnek Istene, és <i>azt,</i> a ki ruhájára kegyetlenséget borít, azt mondja a Seregeknek Ura. Őrizzétek meg azért lelketeket és ne csalárdkodjatok!


text:
Elfárasztottátok az Urat beszédeitekkel, és azt mondjátok: Mivel fárasztottuk el? Azzal, hogy azt mondjátok: Minden gonosztevő jó az Úr szemeiben, és gyönyörködik ő azokban; vagy: Hol van az ítéletnek Istene?


text:
<pb/>Ímé, elküldöm én az én <f>[1†]</f> követemet, és megtisztítja előttem az útat, és mindjárt eljön az ő templomába az Úr, <f>[2†]</f> a kit ti kerestek, és a szövetségnek követe, a kit ti kívántok; ímé, eljön, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
De kicsoda szenvedheti el az ő eljövetelének napját? És kicsoda áll meg az ő megjelenésekor? Hiszen olyan ő, mint az ötvösnek tüze, <f>[3†]</f> és a ruhamosóknak lúgja!


text:
És ül mint ötvös vagy ezüsttisztogató és megtisztítja Lévi fiait és fényessé teszi őket, mint az aranyat és ezüstöt; és igazsággal visznek ételáldozatot az Úrnak.


text:
És kedves lesz az Úrnak <f>[4†]</f> a Júda és Jeruzsálem ételáldozatja, mint a régi napokban és előbbi esztendőkben.


text:
Mert ítéletre indulok hozzátok, és gyors tanú leszek a szemfényvesztők ellen, a paráznák és hamisan esküvők ellen, és azok ellen, a kik megrövidítik a munkásnak bérét, az özvegyet és árvát, és a kik nyomorgatják az idegent, és nem félnek engem, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Atyáitok idejétől fogva eltértetek rendeléseimtől és nem tartottátok meg <i>azokat. </i> Térjetek hozzám, <f>[6†]</f> és én is hozzátok térek, azt mondja a Seregeknek Ura. De azt mondjátok: Miben térjünk meg?


text:
Avagy az ember csalhatja-é az Istent? ti mégis csaltatok engem. És azt mondjátok: Mivel csalunk téged? A tizeddel <f>[7†]</f> és az áldozni valóval.


text:
Hozzátok be a tizedet mind az én tárházamba, hogy legyen ennivaló az én házamban, és ezzel próbáljatok meg engem, azt mondja a Seregeknek Ura, ha nem nyitom meg néktek az egek csatornáit, és ha nem árasztok reátok áldást bőségesen.


text:
És megdorgálom érettetek a kártevőt, és nem veszti el földetek gyümölcsét, és nem lesz a szőlőtök meddő a mezőn, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
És boldognak <f>[8†]</f> mondanak titeket mind a nemzetek; mert kívánatos földdé lesztek ti, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Azt mondtátok: Hiábavaló az Isten szolgálata, és mi haszna, <f>[9†]</f> hogy megtartjuk törvényeit, és hogy alázatosan járunk a Seregeknek Ura előtt?


text:
Sőt inkább magunk hirdetjük boldogoknak a kevélyeket; hiszen gyarapodtak, noha gonoszságot űznek, és megszabadulnak, noha kisértik az Istent!


text:
Akkor tanakodtak egymással az Úrnak tisztelői, az Úr pedig figyelt és hallgatott, és egy emlékkönyv iraték ő előtte azoknak, a kik félik az Urat és becsülik az ő nevét.


text:
És azon a napon, azt mondja a Seregeknek Ura, a melyet én szerzek, tulajdonommá lesznek és kedvezek nékik, a mint kiki kedvez a maga fiának, a ki szolgálja őt.


text:
És megtértek és meglátjátok, <i>hogy különbség van</i> az igaz és a gonosz között, az Isten szolgája <f>[10†]</f> között és a között, a ki nem szolgálja őt.


text:
<pb/>Mert ímé, eljön a nap, lángoló, mint a sütő-kemencze, és <i>olyanná</i> lesz minden kevély és minden gonosztevő, <i>mint</i> a pozdorja, és megégeti őket az eljövendő nap, azt mondja a Seregeknek Ura, a mely nem hagy rajtok gyökeret, sem ágat.


text:
És feltámad néktek, a kik félitek az én nevemet, az igazságnak napja, és gyógyulás lesz az ő szárnyai alatt, és kimentek és ugrándoztok, mint a hízlalt tulkok.


text:
És széttapodjátok a gonoszokat, és porrá lesznek lábaitok nyomása alatt azon a napon, a melyet én szerzek, azt mondja a Seregeknek Ura.


text:
Emlékezzetek meg Mózesnek, az én szolgámnak törvényéről, <f>[1†]</f> a melyet rendeltem ő általa a Hóreben, az egész Izráelnek rendelésekül és ítéletekül.


text:
Ímé, én elküldöm néktek <f>[2†]</f> Illyést, a prófétát, mielőtt eljön az Úrnak nagy és félelmetes napja.


text:
És az atyák szívét a fiakhoz fordítja, a fiak szívét pedig az atyákhoz, hogy el ne jőjjek és meg ne verjem e földet átokkal.


text:
Júda nemzé <f>[3†]</f> Fárest és Zárát Támártól; Fáres nemzé Esromot; Esrom <f>[4†]</f> nemzé Arámot;


text:
A babilóni fogságravitel után pedig Jekoniás nemzé <f>[13†]</f> Saláthielt; Saláthiel nemzé <f>[14†]</f> Zorobábelt;


text:
Jákób nemzé Józsefet, férjét Máriának, a kitől született Jézus, a <f>[15†]</f> ki Krisztusnak neveztetik.


text:
Az összes nemzetség tehát Ábrahámtól Dávidig tizennégy nemzetség, és Dávidtól a babilóni fogságravitelig tizennégy nemzetség, és a babilóni fogságraviteltől Krisztusig tizennégy nemzetség.


text:
<pb/>A Jézus Krisztus születése pedig így vala: Mária, az ő anyja, eljegyeztetvén Józsefnek, mielőtt egybekeltek volna, viselősnek találtaték a <f>[16†]</f> Szent Lélektől.


text:
József pedig, az ő férje, mivelhogy igaz ember vala és nem akará őt gyalázatba keverni, el akarta őt titkon bocsátani.


text:
Mikor pedig ezeket magában elgondolta: ímé az Úrnak angyala álomban megjelenék néki, mondván: József, Dávidnak fia, ne félj magadhoz venni Máriát, a te feleségedet, mert a <f>[17†]</f> mi benne fogantatott, a Szent Lélektől van az.


text:
Szűl pedig fiat, és nevezd annak nevét <f>[18†]</f> Jézusnak, mert ő szabadítja meg az ő népét <f>[19†]</f> annak bűneiből.


text:
Mindez pedig azért lőn, hogy beteljesedjék, a mit az Úr mondott volt a próféta által, a ki így szól:


text:
Ímé a szűz fogan méhében és szűl fiat, és annak nevét Immanuelnek nevezik, <f>[20†]</f> a mi azt jelenti: Velünk az Isten.


text:
József pedig az álomból felserkenvén, úgy tőn, a mint az Úr angyala parancsolta vala néki, és feleségét magához vevé.


text:
És nem ismeré őt, míg meg nem szülé az <f>[21†]</f> ő elsőszülött fiát; és nevezé annak nevét Jézusnak.


text:
<pb/>A mikor pedig megszületik vala <f>[1†]</f> Jézus a júdeai Bethlehemben, Heródes király idejében, ímé napkeletről bölcsek jövének Jeruzsálembe, ezt mondván:


text:
Hol van a zsidók királya, a ki megszületett? Mert láttuk az ő csillagát <f>[2†]</f> napkeleten, és azért jövénk, hogy tisztességet tegyünk néki.


text:
És egybegyűjtve minden főpapot és a nép írástudóit, tudakozódik vala tőlük, hol kell a Krisztusnak megszületnie?


text:
És <f>[3†]</f> te Bethlehem, Júdának földje, semmiképen sem vagy legkisebb Júda fejedelmi városai között: mert belőled származik a fejedelem, a ki legeltetni fogja az én népemet, az Izráelt.


text:
Ekkor Heródes titkon hivatván a bölcseket, szorgalmatosan megtudakolá tőlük a csillag megjelenésének idejét.


text:
És elküldvén őket Bethlehembe, monda nékik: Elmenvén, szorgalmatosan kérdezősködjetek a gyermek felől, mihelyt pedig megtaláljátok, adjátok tudtomra, hogy én is elmenjek és tisztességet tegyek néki.


text:
Ők pedig a király beszédét meghallván, elindulának. És ímé a csillag, a melyet napkeleten láttak, előttük megy vala mind addig, a míg odaérvén, megálla a hely fölött, a hol a gyermek vala.


text:
És bemenvén a házba, ott találák a gyermeket anyjával, Máriával; és leborulván, tisztességet tőnek néki; és kincseiket kitárván, ajándékokat <f>[4†]</f> adának néki: aranyat, tömjént és mirhát.


text:
És mivel álomban meginttettek, hogy Heródeshez vissza ne menjenek, más úton térének vissza hazájokba.


text:
<pb/>Mikor pedig azok visszatérnek vala, ímé megjelenék az Úrnak angyala Józsefnek álomban, és monda: Kelj fel, vedd a gyermeket és annak anyját, és fuss Égyiptomba, és maradj ott, a míg én mondom néked; mert Heródes halálra fogja keresni a gyermeket.


text:
És ott vala egész a Heródes haláláig, hogy beteljesedjék, a mit az Úr mondott a <f>[5†]</f> próféta által, a ki így szólt: Égyiptomból hívtam ki az én fiamat.


text:
<pb/>Ekkor Heródes látván, hogy a bölcsek megcsúfolták őt, szerfölött felháborodék, és kiküldvén, megölete Bethlehemben és annak egész környékén minden gyermeket, két esztendőstől és azon alól, az idő szerint, a melyet szorgalmasan tudakolt a bölcsektől.


text:
Szó hallatszott Rámában: Sírás-rívás és sok keserves jajgatás. Rákhel siratta az ő fiait és nem akart megvigasztaltatni, <f>[6†]</f> mert nincsenek.


text:
Mondván: Kelj fel, vedd a gyermeket és annak anyját, és eredj az Izráel földére; mert <f>[7†]</f> meghaltak, a kik a gyermeket halálra keresik vala.


text:
Mikor pedig hallá, hogy Júdeában Arkhelaus uralkodik, Heródesnek, az ő atyjának helyén, nem mert vala oda menni, hanem minthogy álomban meginteték, Galilea vidékeire tére.


text:
És oda jutván, <f>[8†]</f> lakozék Názáret nevű városban, hogy beteljesedjék, a mit a próféták mondottak, <f>[9†]</f> hogy názáretinek <f>[10†]</f> fog neveztetni.


text:
<pb/>Azokban a napokban pedig eljöve <f>[1†]</f> Keresztelő János, a ki prédikál vala Júdea pusztájában.


text:
Mert ez az, a kiről Ésaiás próféta szólott, ezt mondván: <f>[3†]</f> Kiáltó szó a pusztában: Készítsétek az Úrnak útját, és egyengessétek meg az ő ösvényeit.


text:
Ennek a Jánosnak a ruhája pedig teveszőrből vala, <f>[4†]</f> és bőröv vala a dereka körül, elesége pedig sáska és erdei méz.


text:
Mikor pedig látá, hogy a farizeusok és sadduceusok közül sokan mennek ő hozzá, hogy megkeresztelkedjenek, monda nékik: Mérges kígyóknak <f>[5†]</f> fajzatai! Kicsoda intett meg titeket, hogy az Istennek elkövetkezendő haragjától megmeneküljetek?


text:
És ne gondoljátok, hogy így szólhattok magatokban: Ábrahám <f>[7†]</f> a mi atyánk! Mert mondom néktek, hogy Isten eme kövekből is támaszthat fiakat Ábrahámnak.


text:
A fejsze pedig immár a fák gyökerére vettetett. Azért minden fa, a mely jó gyümölcsöt <f>[8†]</f> nem terem, kivágattatik és tűzre vettetik.


text:
Én ugyan vízzel keresztellek titeket megtérésre, de a <f>[9†]</f> ki utánam jő, erősebb nálamnál, a kinek saruját hordozni sem vagyok méltó; <f>[10†]</f> ő Szent Lélekkel és tűzzel keresztel majd titeket.


text:
A kinek szóró lapát van az ő kezében, <f>[11†]</f> és megtisztítja az ő szérűjét; és az ő gabonáját csűrbe takarítja, a polyvát pedig megégeti olthatatlan tűzzel.


text:
<pb/>Akkor eljöve Jézus Galileából a Jordán mellé Jánoshoz, hogy <f>[12†]</f> megkeresztelkedjék ő általa.


text:
János azonban visszatartja vala őt, mondván: Nékem kell általad megkeresztelkednem, és te jősz én hozzám?


text:
Jézus pedig felelvén, monda néki: <J>Engedj most, mert így illik nékünk minden igazságot betöltenünk.</J> Ekkor engede néki.


text:
És Jézus megkeresztelkedvén, azonnal kijöve a vízből; és ímé az egek megnyilatkozának néki, és ő látá az <f>[13†]</f> Istennek Lelkét alájőni mintegy galambot és ő reá szállani.


text:
És ímé egy égi hang ezt mondja vala: <f>[14†]</f> Ez amaz én szerelmes fiam, a kiben <f>[15†]</f> én gyönyörködöm.


text:
És hozzámenvén a kisértő, monda néki: Ha Isten fia vagy, mondd, hogy e kövek változzanak <f>[3†]</f> kenyerekké.


text:
Ő pedig felelvén, monda: <J>Meg van írva: <f>[4†]</f> Nemcsak kenyérrel él az ember, hanem minden ígével, a mely Istennek szájából származik.</J>


text:
És monda néki: Ha Isten fia vagy, vesd alá magadat; mert meg van írva: <f>[6†]</f> Az ő angyalainak parancsol felőled, és kézen hordoznak téged, hogy meg ne üsd lábadat a kőbe.


text:
Ismét vivé őt az ördög egy igen magas hegyre, és megmutatá néki a világ minden országát és azok dicsőségét,


text:
Ekkor monda néki Jézus: <J>Eredj el Sátán, mert meg van írva: <f>[8†]</f> Az Urat, a te Istenedet imádd, és csak néki szolgálj.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig meghallotta Jézus, hogy <f>[10†]</f> János börtönbe vettetett, visszatére Galileába;


text:
És odahagyva Názáretet, elméne és lakozék a tengerparti Kapernaumban, a Zebulon és Naftali határain;


text:
A nép, a mely sötétségben ül vala, láta nagy világosságot, és a kik a halálnak földében és árnyékában ülnek vala, azoknak világosság <f>[11†]</f> támada.


text:
Ettől fogva kezde Jézus prédikálni, és ezt mondani: <f>[12†]</f> <J>Térjetek meg, mert elközelgetett a mennyeknek országa.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig a galileai tenger mellett jár vala Jézus, láta <f>[13†]</f> két testvért, Simont, a kit Péternek neveznek, és Andrást az ő testvérét, a mint a tengerbe hálót vetnek vala; mert halászok valának.


text:
És onnan tovább menve, láta más két testvért, Jakabot a Zebedeus fiát, és Jánost amannak testvérét, a mint a hajóban atyjukkal Zebedeussal a hálóikat kötözgetik vala; és hívá őket.


text:
<pb/>És <f>[16†]</f> bejárá Jézus az egész Galileát, tanítva azok zsinagógáiban, és hirdetve az Isten országának evangyéliomát, és gyógyítva a nép között minden betegséget és minden erőtlenséget.


text:
És elterjede az ő híre egész Siriában: és <f>[17†]</f> hozzávivék mindazokat, a kik rosszul valának, a különféle betegségekben és kínokban sínlődőket, ördöngösöket, holdkórosokat és gutaütötteket; és meggyógyítja vala őket.


text:
És nagy <f>[18†]</f> sokaság követé őt Galileából és a Tízvárosból és Jeruzsálemből és Júdeából és a Jordánon túlról.


text:
<pb/>Mikor pedig látta Jézus a sokaságot, felméne a hegyre, és a mint leül vala, hozzámenének az ő tanítványai.


text:
<J>Boldogok, a kik <f>[8†]</f> háborúságot szenvednek az igazságért: mert övék a mennyeknek országa.</J>


text:
<J>Boldogok vagytok, ha szidalmaznak és háborgatnak titeket és minden gonosz hazugságot <f>[9†]</f> mondanak ellenetek én érettem.</J>


text:
<J>Örüljetek és örvendezzetek, mert a ti jutalmatok bőséges a mennyekben: mert így <f>[10†]</f> háborgatták a prófétákat is, a kik előttetek voltak.</J>


text:
<J>Ti vagytok a <f>[11†]</f> földnek savai; ha pedig a só megízetlenül, mivel sózzák meg? nem jó azután semmire, hanem hogy kidobják és eltapossák az emberek.</J>


text:
<J>Gyertyát <f>[13†]</f> sem azért gyújtanak, hogy a véka alá, hanem hogy a gyertyatartóba tegyék és fényljék mindazoknak, a kik a házban vannak.</J>


text:
<J>Úgy fényljék a ti világosságtok az emberek előtt, hogy <f>[14†]</f> lássák a ti jó cselekedeteiteket, és dicsőítsék a ti mennyei Atyátokat.</J>


text:
<pb/><J>Ne gondoljátok, hogy jöttem a törvénynek vagy a prófétáknak eltörlésére. Nem jöttem, hogy eltöröljem, <f>[15†]</f> hanem inkább, hogy betöltsem.</J>


text:
<J>Mert bizony mondom néktek, míg az ég és a föld elmúlik, <f>[16†]</f> a törvényből egy jóta vagy egyetlen pontocska el nem múlik, a míg minden be nem teljesedik.</J>


text:
<J>Valaki azért <f>[17†]</f> csak egyet is megront e legkisebb parancsolatok közül és úgy tanítja az embereket, a mennyeknek országában a legkisebb lészen; valaki pedig cselekszi és úgy tanít, az a mennyeknek országában nagy lészen.</J>


text:
<J>Mert mondom néktek, hogy ha a ti igazságotok nem több az írástudók és farizeusok igazságánál, semmiképen sem mehettek be a mennyeknek országába.</J>


text:
<J>Hallottátok, hogy megmondatott a régieknek: Ne ölj, mert a ki öl, méltó az <f>[18†]</f> ítéletre.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek, hogy mindaz, a ki haragszik <f>[19†]</f> az ő atyjafiára ok nélkül, méltó az ítéletre: a ki pedig azt mondja az ő atyjafiának: Ráka, méltó a főtörvényszékre: a ki pedig ezt mondja: Bolond, méltó a gyehenna tüzére.</J>


text:
<J>Azért, ha a te ajándékodat az oltárra viszed és ott megemlékezel arról, hogy a te atyádfiának valami panasza van ellened:</J>


text:
<J>Hagyd ott az oltár előtt a te ajándékodat, és menj el, elébb <f>[20†]</f> békélj meg a te atyádfiával, és azután eljövén, vidd fel a te ajándékodat.</J>


text:
<J>Légy jóakarója a te ellenségednek hamar, a míg az úton <f>[21†]</f> vagy vele, hogy ellenséged valamiképen a bíró kezébe ne adjon, és a bíró oda ne adjon a poroszló kezébe, és tömlöczbe ne vessen téged.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek, hogy valaki asszonyra tekint gonosz kivánságnak <f>[23†]</f> okáért, immár paráználkodott azzal az ő szívében.</J>


text:
<J>Ha pedig a te jobb <f>[24†]</f> szemed megbotránkoztat téged, vájd ki azt és vesd el magadtól; mert jobb néked, hogy egy vesszen el a te tagjaid közül, semhogy egész tested a gyehennára vettessék.</J>


text:
<J>És ha a te jobb kezed botránkoztat meg téged, vágd le azt és vesd el magadtól; mert jobb néked, hogy egy vesszen el a te tagjaid közül, semhogy egész tested a gyehennára vettessék.</J>


text:
<J>Megmondatott továbbá: Valaki elbocsátja feleségét, adjon néki elválásról <f>[25†]</f> való levelet.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek: Valaki elbocsátja feleségét, <f>[26†]</f> paráznaság okán kívül, paráznává teszi azt; és a ki elbocsátott asszonyt veszen el, paráználkodik.</J>


text:
<J>Ismét hallottátok, hogy megmondatott a régieknek: Hamisan ne esküdjél, hanem teljesítsd az <f>[27†]</f> Úrnak tett esküidet.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek: <f>[28†]</f> Teljességgel ne esküdjetek; se az égre, mert az <f>[29†]</f> az Istennek királyi széke;</J>


text:
<J>Se a földre, mert az az ő lábainak zsámolya; se Jeruzsálemre, mert a <f>[30†]</f> nagy Királynak városa;</J>


text:
<J>Hanem legyen a ti <f>[31†]</f> beszédetek: Úgy úgy; nem nem; a mi pedig ezeken felül vagyon, a gonosztól vagyon.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek: Ne álljatok ellene a gonosznak, hanem a ki arczul üt téged jobb <f>[33†]</f> felől, fordítsd felé a másik orczádat is.</J>


text:
<J>És a ki törvénykezni akar veled és elvenni a te alsó ruhádat, engedd oda <f>[34†]</f> néki a felsőt is.</J>


text:
<J>Én pedig azt mondom néktek: Szeressétek <f>[36†]</f> ellenségeiteket, áldjátok azokat, a kik titeket átkoznak, jót tegyetek azokkal, a kik titeket gyűlölnek, <f>[37†]</f> és imádkozzatok azokért, a kik háborgatnak és kergetnek titeket.</J>


text:
<J>Hogy <f>[38†]</f> legyetek a ti mennyei Atyátoknak fiai, a ki felhozza az ő napját mind a gonoszokra, mind a jókra, és esőt ád mind az igazaknak, mind a hamisaknak.</J>


text:
<J>Mert ha azokat szeretitek, a kik titeket szeretnek, micsoda jutalmát veszitek? Avagy a vámszedők is nem ugyanazt cselekeszik-é?</J>


text:
<J>És ha csak a ti atyátokfiait köszöntitek, mit cselekesztek másoknál többet? Nemde a vámszedők is nem azonképen cselekesznek-é?</J>


text:
<pb/><J>Vigyázzatok, hogy alamizsnátokat ne osztogassátok az emberek előtt, hogy lássanak titeket; mert különben nem lesz jutalmatok a ti mennyei Atyátoknál.</J>


text:
<J>Azért mikor alamizsnát osztogatsz, ne kürtöltess magad előtt, a hogy a képmutatók tesznek a zsinagógákban és az utczákon, hogy az emberektől dícséretet nyerjenek. Bizony mondom néktek: elvették jutalmukat.</J>


text:
<J>Te pedig a mikor alamizsnát osztogatsz, ne tudja a te bal kezed, mit cselekszik <f>[1†]</f> a te jobb kezed;</J>


text:
<J>És mikor imádkozol, ne légy olyan, mint a képmutatók, a kik a gyülekezetekben és az utczák szegeletein fenállva szeretnek imádkozni, hogy lássák őket az emberek. Bizony mondom néktek: elvették jutalmukat.</J>


text:
<J>Te pedig a mikor imádkozol, menj be a te belső szobádba, és <f>[2†]</f> ajtódat bezárva, imádkozzál a te Atyádhoz, a ki titkon van; és a te Atyád, a ki titkon néz, megfizet néked nyilván.</J>


text:
<J>És mikor imádkoztok, ne legyetek sok beszédűek, mint a pogányok, a kik azt gondolják, hogy az ő sok beszédükért <f>[3†]</f> hallgattatnak meg.</J>


text:
<J>Ne legyetek hát ezekhez hasonlók; mert jól tudja a ti <f>[4†]</f> Atyátok, mire van szükségetek, mielőtt kérnétek tőle.</J>


text:
<J>Ti azért így imádkozzatok: <f>[5†]</f> Mi Atyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék meg a te neved;</J>


text:
<J>Jőjjön el a te országod; <f>[6†]</f> legyen meg a te akaratod, mint a mennyben, úgy a földön is.</J>


text:
<J>És bocsásd meg a mi <f>[7†]</f> vétkeinket, miképen mi is megbocsátunk azoknak, a kik ellenünk vétkeztek;</J>


text:
<J>És ne vígy minket kísértetbe, de szabadíts meg minket a gonosztól. Mert tiéd <f>[8†]</f> az ország és a hatalom és a dicsőség mind örökké. Ámen!</J>


text:
<J>Mert ha megbocsátjátok az embereknek az ő vétkeiket, megbocsát néktek is a ti mennyei Atyátok.</J>


text:
<J>Ha pedig meg <f>[9†]</f> nem bocsátjátok az embereknek az ő vétkeiket, a ti mennyei Atyátok sem bocsátja meg a ti vétkeiteket.</J>


text:
<J>Mikor pedig bőjtöltök, ne legyen komor a nézéstek, mint a képmutatóké, a kik eltorzítják arczukat, hogy lássák az emberek, hogy ők bőjtölnek. <f>[10†]</f> Bizony mondon néktek, elvették jutalmukat.</J>


text:
<J>Hogy ne az emberek lássák bőjtölésedet, hanem a te Atyád, a ki titkon van; és a te Atyád, <f>[11†]</f> a ki titkon néz, megfizet néked nyilván.</J>


text:
<pb/><J>Ne gyűjtsetek magatoknak kincseket a földön, hol a rozsda és a moly megemészti, és a hol a tolvajok kiássák és ellopják;</J>


text:
<J>Hanem gyűjtsetek magatoknak kincseket <f>[12†]</f> mennyben, a hol sem a rozsda, sem a moly meg nem emészti, és a hol a tolvajok ki nem ássák, sem el nem lopják.</J>


text:
<J>A test lámpása a szem. Ha <f>[14†]</f> azért a te szemed tiszta, a te egész tested világos lesz.</J>


text:
<J>Ha pedig a te szemed gonosz, a te egész tested sötét lesz. Ha azért a benned lévő világosság sötétség: mekkora akkor a sötétség?!</J>


text:
<J>Senki sem szolgálhat két <f>[15†]</f> úrnak. Mert vagy az egyiket gyűlöli és a másikat szereti; vagy az egyikhez ragaszkodik és a másikat megveti. Nem szolgálhattok Istennek és a Mammonnak.</J>


text:
<J>Azért azt mondom néktek: <f>[16†]</f> Ne aggodalmaskodjatok a ti éltetek felől, mit egyetek és mit igyatok; sem a ti testetek felől, mibe öltözködjetek. Avagy nem több-é az élet hogynem az eledel, és a test hogynem az öltözet?</J>


text:
<J>Tekintsetek az égi madarakra, hogy nem vetnek, nem aratnak, sem csűrbe nem takarnak; és a ti mennyei Atyátok eltartja azokat. Nem sokkal különbek vagytok-é azoknál?</J> <f>[17†]</f>


text:
<J>Kicsoda pedig az közületek, <f>[18†]</f> a ki aggodalmaskodásával megnövelheti termetét egy araszszal?</J>


text:
<J>Az öltözet felől is mit aggodalmaskodtok? Vegyétek eszetekbe a mező liliomait, mi módon növekednek: nem munkálkodnak, és nem fonnak;</J>


text:
<J>De mondom néktek, hogy <f>[19†]</f> Salamon minden dicsőségében sem öltözködött úgy, mint ezek közül egy.</J>


text:
<J>Ha pedig a mezőnek füvét, a mely ma van, és holnap kemenczébe vettetik, így ruházza az Isten; nem sokkal inkább-é titeket, ti kicsinyhitűek?</J>


text:
<J>Ne aggodalmaskodjatok tehát, és ne mondjátok: Mit együnk? vagy: Mit igyunk? vagy: Mivel ruházkodjunk?</J>


text:
<J>Mert mind ezeket a pogányok kérdezik. Mert jól tudja a ti mennyei Atyátok, hogy mind ezekre szükségetek van.</J>


text:
<J>Hanem <f>[20†]</f> keressétek először Istennek országát, és az ő igazságát; <f>[21†]</f> és ezek mind megadatnak néktek.</J>


text:
<J>Ne aggodalmaskodjatok tehát a holnap felől; mert <f>[22†]</f> a holnap majd aggodalmaskodik a maga dolgai felől. Elég minden napnak a maga baja.</J>


text:
<J>Mert a milyen ítélettel ítéltek, olyannal ítéltettek, és <f>[2†]</f> a milyen mértékkel mértek, olyannal mérnek néktek.</J>


text:
<J>Miért nézed pedig a szálkát, a mely a te atyádfia szemében van, a gerendát pedig, a mely a te szemedben van, nem veszed észre?</J>


text:
<J>Avagy mi módon mondhatod a te atyádfiának: Hadd vessem ki a szálkát a te szemedből; holott ímé, a te szemedben gerenda van?</J>


text:
<J>Képmutató, vesd ki előbb a gerendát a te szemedből, és akkor gondolj arra, hogy kivessed a szálkát a te atyádfiának szeméből!</J>


text:
<J>Ne <f>[3†]</f> adjátok azt, a mi szent, az ebeknek, se gyöngyeiteket ne hányjátok a disznók elé, hogy meg ne tapossák azokat lábaikkal, és néktek fordulván, meg ne szaggassanak titeket.</J>


text:
<pb/><J>Kérjetek és adatik néktek; <f>[4†]</f> keressetek és találtok; zörgessetek és megnyittatik néktek.</J>


text:
<J>Avagy ki az az ember közületek, a ki, ha az ő fia <f>[5†]</f> kenyeret kér tőle, követ ád néki?</J>


text:
<J>Ha azért ti gonosz létetekre tudtok a ti fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ád a ti mennyei Atyátok <f>[6†]</f> jókat azoknak, a kik kérnek tőle?!</J>


text:
<J>A mit akartok azért, hogy az emberek ti <f>[7†]</f> veletek cselekedjenek, mindazt ti is úgy cselekedjétek azokkal; mert ez a törvény és a próféták.</J>


text:
<pb/><J>Menjetek be <f>[8†]</f> a szoros kapun. Mert tágas az a kapu és széles az az út, a mely a veszedelemre visz, és sokan vannak, a kik azon járnak.</J>


text:
<J>Mert szoros az a kapu és <f>[9†]</f> keskeny az az út, a mely az életre visz, és kevesen vannak, a kik megtalálják azt.</J>


text:
<J>Őrizkedjetek pedig a <f>[10†]</f> hamis prófétáktól, a kik juhoknak ruhájában jőnek hozzátok, de <f>[11†]</f> belől ragadozó farkasok.</J>


text:
<J>Gyümölcseikről <f>[12†]</f> ismeritek meg őket. Vajjon a tövisről szednek-é szőlőt, vagy a bojtorjánról fügét?</J>


text:
<J>Ekképen minden jó fa <f>[13†]</f> jó gyümölcsöt terem; a romlott fa pedig rossz gyümölcsöt terem.</J>


text:
<J>Nem <f>[15†]</f> minden, a ki ezt mondja nékem: Uram! Uram! megyen be a mennyek országába; hanem a ki cselekszi az én mennyei Atyám akaratát.</J>


text:
<J>Sokan mondják majd nékem ama napon: Uram! Uram! <f>[16†]</f> nem a te nevedben prófétáltunk-é, és nem a te nevedben űztünk-é ördögöket, és nem cselekedtünk-é sok hatalmas dolgot a te nevedben?</J>


text:
<J>És akkor vallást teszek majd nékik: Sohasem ismertelek <f>[17†]</f> titeket; távozzatok tőlem, ti gonosztevők.</J>


text:
<J>Valaki azért hallja én tőlem e beszédeket, <f>[18†]</f> és megcselekszi azokat, hasonlítom azt a bölcs emberhez, a ki a kősziklára építette az ő házát:</J>


text:
<J>És ömlött az eső, és eljött az árvíz, és fújtak a szelek, és beleütköztek abba a házba; de nem dőlt össze: mert a kősziklára építtetett.</J>


text:
<J>És valaki hallja én tőlem e beszédeket, és nem cselekszi meg azokat, hasonlatos lesz a bolond emberhez, a ki a fövényre építette házát:</J>


text:
<J>És ömlött az eső, <f>[19†]</f> és eljött az árvíz, és fújtak a szelek, és beleütköztek abba a házba; és összeomlott: és nagy lett annak romlása.</J>


text:
És kinyújtván kezét, megilleté őt Jézus, mondván: <J>Akarom, tisztulj meg.</J> És azonnal eltisztult annak poklossága.


text:
És monda néki Jézus: <f>[1†]</f> <J>Meglásd, senkinek se szólj. Hanem eredj, <f>[2†]</f> mutasd meg magadat a papnak, és vidd fel az ajándékot, a melyet <f>[3†]</f> Mózes rendelt, bizonyságul nékik.</J>


text:
És felelvén a százados, monda: Uram, nem vagyok méltó, hogy az én hajlékomba jőjj; hanem csak szólj egy szót, és meggyógyul az én szolgám.


text:
Mert én is hatalmasság alá vetett ember vagyok, és vannak alattam vitézek; és mondom egyiknek: Eredj el, és elmegy; és a másiknak: Jöszte, és eljő; és az én szolgámnak: Tedd ezt, és megteszi.


text:
Jézus pedig, a mikor ezt <f>[5†]</f> hallá, elcsodálkozék, és monda az őt követőknek: <J>Bizony mondom néktek, még az Izráelben sem találtam ilyen nagy hitet.</J>


text:
<J>De mondom néktek, hogy sokan eljőnek <f>[6†]</f> napkeletről és napnyugatról, és letelepednek <f>[7†]</f> Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal a mennyek országában:</J>


text:
<J>Ez ország fiai pedig kivettetnek a külső <f>[8†]</f> sötétségre; holott lészen sírás és fogaknak csikorgatása.</J>


text:
És monda Jézus a századosnak: <J>Eredj el, <f>[9†]</f> és legyen néked a te hited szerint.</J> És meggyógyult annak szolgája abban az órában.


text:
Az est beálltával pedig vivének hozzá sok ördöngőst, és egy szóval kiűzé a tisztátalan lelkeket, és meggyógyít vala minden beteget;


text:
Hogy beteljesedjék, a mit Ésaiás próféta mondott, így szólván: <f>[11†]</f> Ő vette el a mi erőtlenségünket, és ő hordozta a mi betegségünket.


text:
<pb/>Látván pedig Jézus a nagy sokaságot maga körül, <f>[12†]</f> parancsolá, hogy menjenek a túlsó partra.


text:
És monda néki Jézus: <J>A rókáknak vagyon barlangjok és az égi madaraknak fészkük; de az ember Fiának <f>[14†]</f> nincs hová fejét lehajtani.</J>


text:
Egy másik pedig az ő tanítványai közül monda néki: Uram, engedd meg nékem, <f>[15†]</f> hogy előbb elmenjek és eltemessem az én atyámat.


text:
Jézus pedig monda néki: <J>Kövess engem, és hagyd, hogy a halottak temessék el az ő halottaikat.</J>


text:
És ímé nagy háborgás lőn <f>[16†]</f> a tengeren, annyira, hogy a hajót elborítják vala a hullámok; ő pedig aluszik vala.


text:
És monda nékik: <J>Mit féltek, óh kicsinyhitűek?</J> <f>[17†]</f> Ekkor fölkelvén, megdorgálá a szeleket és a tengert, és lőn nagy csendesség.


text:
Az emberek pedig elcsodálkozának, mondván: Kicsoda ez, hogy mind a szelek, mind a tenger engednek néki.


text:
<pb/>És a mikor eljutott vala a túlsó partra, a Gadarénusok <f>[18†]</f> tartományába, két ördöngős ment eléje, a sírboltokból kijövén, igen kegyetlenek, annyira, hogy senki sem mer vala elmenni azon az úton.


text:
És ímé kiáltának mondván: Mi közünk te veled Jézus, <f>[19†]</f> Istennek fia? Azért jöttél ide, hogy idő előtt <f>[20†]</f> meggyötörj minket?


text:
Az ördögök pedig kérik vala őt mondván: Ha kiűzesz minket, engedd meg nékünk, hogy ama disznónyájba mehessünk!


text:
És monda nékik: <J>Menjetek.</J> Azok pedig kimenvén, menének a disznónyájba: és ímé az egész disznónyáj a meredekről a tengerbe rohana, és oda vesze a vízben.


text:
A pásztorok pedig elfutának, és bemenvén a városba hírré adának mindent, azokat is, a mik az ördöngősökkel történtek vala.


text:
És ímé az egész város kiméne Jézus elébe; és mihelyt meglátták, kérék őt, hogy távozzék az ő határukból.


text:
És ímé hoznak vala hozzá egy ágyban fekvő gutaütött embert. És látva Jézus azoknak hitét, monda a gutaütöttnek: <J>Bízzál fiam! Megbocsáttattak néked a te bűneid.</J>


text:
És Jézus, látva <f>[3†]</f> az ő gondolataikat, monda: <J>Miért gondoltok gonoszt a ti szívetekben?</J>


text:
<J>Mert mi könnyebb, ezt mondani-é: Megbocsáttattak néked a te bűneid; vagy ezt mondani: Kelj föl és járj?</J>


text:
<J>Hogy pedig megtudjátok, hogy az ember Fiának van hatalma a földön a bűnöket megbocsátani</J> (ekkor monda a gutaütöttnek): <J>Kelj föl, vedd a te ágyadat, és eredj haza.</J>


text:
A sokaság pedig ezt látván, elálmélkodék, és dicsőíté az Istent, hogy ilyen hatalmat adott az embereknek.


text:
<pb/>És mikor Jézus onnét tovább méne, láta egy embert ülni a vámszedő helyen, a kinek Máté volt a neve, és monda néki: <J>Kövess engem!</J> És az felkelvén, követé őt.


text:
És lőn, a mikor ő letelepedék a házban, ímé sok vámszedő és bűnös jött oda és letelepedtek Jézussal és az ő tanítványaival az asztalhoz.


text:
És látva ezt a farizeusok, mondának <f>[4†]</f> az ő tanítványainak: Miért eszik ez a ti Mesteretek a vámszedőkkel és bűnösökkel együtt?


text:
Jézus pedig ezt hallván, monda nékik: <J>Nem az egészségeseknek van szüksége orvosra, hanem a betegeknek.</J>


text:
<J>Elmenvén pedig tanuljátok meg, mi az: <f>[5†]</f> Irgalmasságot akarok és nem áldozatot. Mert nem az igazakat hivogatni jöttem, <f>[6†]</f> hanem a bűnösöket a megtérésre.</J>


text:
Akkor a János tanítványai jövének hozzá, mondván: Miért hogy mi és <f>[7†]</f> a farizeusok sokat bőjtölünk, a te tanítványaid pedig nem bőjtölnek?


text:
És monda nékik Jézus: <J>Vajjon szomorkodhatik-é a násznép a míg velök van a vőlegény? de eljőnek a napok, a mikor <f>[8†]</f> elvétetik tőlök a vőlegény, és akkor bőjtölni fognak.</J>


text:
<J>Senki sem vet pedig új <f>[9†]</f> posztóból foltot az ócska ruhára; mert a mi azt kitoldaná, még elszakít a ruhából és nagyobb szakadás lesz.</J>


text:
<J>Új bort <f>[10†]</f> sem töltenek ó tömlőkbe; máskülönben a tömlők szétszakadoznak, és a bor kiömöl, a tömlők is elvesznek; hanem az új bort új tömlőkbe töltik, és mindkettő megmarad.</J>


text:
<pb/>Mikor ezeket mondá nékik, ímé egy főember eljövén leborula <f>[11†]</f> előtte, mondván: Az én leányom épen most halt meg; de jer, vesd reá kezedet, és megelevenedik.


text:
És ímé, egy asszony, a ki tizenkét év óta vérfolyásban szenved vala, hozzájárulván hátulról, illeté az ő ruhájának szegélyét.


text:
Jézus pedig megfordulván és reá tekintvén, monda: <J>Bízzál leányom; a te hited megtartott <f>[13†]</f> téged.</J> És meggyógyult az asszony abban az órában.


text:
Monda nékik: <J>Menjetek el innen, mert a leányzó <f>[14†]</f> nem halt meg, hanem aluszik.</J> És kinevették őt.


text:
<pb/>És mikor Jézus tovább ment onnét, két vak követé őt, kiáltozva és ezt mondva: Könyörülj rajtunk, Dávidnak fia!


text:
Mikor pedig beméne a házba, oda menének hozzá a vakok, és monda nékik Jézus: <J>Hiszitek-é, hogy én azt megcselekedhetem?</J> Mondának néki: Igen, Uram.


text:
És megnyilatkozának azoknak szemei; és rájok parancsola Jézus, mondván: <f>[16†]</f> <J>Meglássátok, senki meg ne tudja!</J>


text:
És az ördögöt kiűzvén, megszólalt a néma; és a sokaság csudálkozik vala, mondván: Soha nem láttak ilyet Izráelben!


text:
<pb/>És körüljárja vala Jézus a városokat mind, és a falvakat, <f>[19†]</f> tanítván azoknak zsinagógáiban, és hirdetvén az Isten országának evangyéliomát, és gyógyítván mindenféle betegséget és mindenféle erőtelenséget a nép között.


text:
Mikor pedig <f>[20†]</f> látta vala a sokaságot, könyörületességre indula rajtok, mert el voltak gyötörve és szétszórva, mint a pásztor nélkül <f>[21†]</f> való juhok.


text:
<pb/>És előszólítván tizenkét <f>[1†]</f> tanítványát, hatalmat ada nékik a tisztátalan lelkek felett, hogy kiűzzék azokat, és gyógyítsanak minden betegséget és minden erőtelenséget.


text:
A tizenkét apostol nevei pedig ezek: Első Simon, a kit Péternek hívnak, és András, az ő testvére; Jakab, a Zebedeus fia, és János az ő testvére;


text:
Filep és Bertalan; Tamás és Máté, a vámszedő; Jakab, az Alfeus fia, és Lebbeus, a kit Taddeusnak hívtak;


text:
Ezt a tizenkettőt küldé ki Jézus, és megparancsolá nékik, mondván: <J>Pogányok útjára ne menjetek, és Samaritánusok városába ne menjetek be;</J>


text:
<J>Betegeket <f>[4†]</f> gyógyítsatok, poklosokat tisztítsatok, halottakat támasszatok, ördögöket űzzetek. Ingyen vettétek, ingyen adjátok.</J>


text:
<J>Se <f>[5†]</f> útitáskát, se két ruhát, se sarut, se pálczát; mert <f>[6†]</f> méltó a munkás az ő táplálékára.</J>


text:
<J>A mely városba vagy faluba pedig bementek, tudakozzátok meg, ki abban méltó; és ott <f>[7†]</f> maradjatok, a míg tovább mehettek.</J>


text:
<J>És ha méltó a ház, szálljon a ti békességtek reá; ha pedig nem méltó, a ti békességtek rátok térjen vissza.</J>


text:
<J>És ha valaki nem fogad be titeket, és nem hallgatja a ti beszédeteket, mikor kimentek abból a házból, vagy városból, lábaitok porát is <f>[9†]</f> verjétek le.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: <f>[10†]</f> Az ítélet napján könnyebb lesz a Sodoma és Gomora földjének dolga, mint annak a városnak.</J>


text:
<J>Ímé, <f>[11†]</f> én elbocsátlak titeket, mint juhokat a farkasok közé; <f>[12†]</f> legyetek azért okosak mint a kígyók, és szelidek mint a galambok.</J>


text:
<J>De óvakodjatok az emberektől; mert törvényszékekre adnak titeket és <f>[13†]</f> az ő gyülekezeteikben megostoroznak titeket;</J>


text:
<J>És helytartók és királyok elé visznek titeket érettem, bizonyságul ő <f>[14†]</f> magoknak és a pogányoknak.</J>


text:
<J>De mikor átadnak titeket, ne aggodalmaskodjatok, <f>[15†]</f> mi módon vagy mit szóljatok; mert megadatik néktek abban az órában, mit mondjatok.</J>


text:
<J>Mert nem ti vagytok, a kik szóltok, hanem a ti Atyátoknak Lelke az, a ki szól ti bennetek.</J> <f>[16†]</f>


text:
<J>Halálra adja pedig testvér testvérét, atya gyermekét; támadnak magzatok szüleik ellen, és megöletik őket.</J>


text:
<J>És gyűlöletesek lesztek, mindenki <f>[17†]</f> előtt az én nevemért; de a ki mindvégig megáll, az megtartatik.</J>


text:
<J>Mikor pedig abban a városban üldöznek titeket, szaladjatok a másikba. Mert bizony mondom néktek: be sem járjátok Izráel városait, míg az <f>[18†]</f> embernek Fia eljövend.</J>


text:
<J>Elég a tanítványnak, ha olyan mint a mestere, és a szolga mint az ő <f>[20†]</f> Ura. Ha a házigazdát Belzebubnak hívták, mennyivel inkább az ő házanépét?!</J>


text:
<J>Azért ne féljetek tőlök. Mert nincs oly <f>[21†]</f> rejtett dolog, a mi napfényre ne jőne; és oly titok, a mi ki ne tudódnék.</J>


text:
<J>A mit néktek a sötétben mondok, a világosságban mondjátok; és a mit fülbe súgva hallotok, a háztetőkről hirdessétek.</J>


text:
<J>És ne féljetek azoktól, a kik a testet ölik <f>[22†]</f> meg, a lelket pedig meg nem ölhetik; hanem attól féljetek inkább, a ki mind a <f>[23†]</f> lelket, mind a testet elvesztheti a gyehennában.</J>


text:
<J>Nemde, két verebecskét <f>[24†]</f> meg lehet venni egy kis fillérért? És egy sem esik azok közül a földre a ti Atyátok akarata nélkül!</J>


text:
<J>Valaki azért vallást tesz én rólam az emberek előtt, én is vallást teszek arról az én mennyei Atyám előtt;</J>


text:
<J>A ki pedig <f>[25†]</f> megtagad engem az emberek előtt, én is megtagadom azt az én mennyei Atyám előtt.</J>


text:
<J>Ne gondoljátok, hogy azért jöttem, hogy békességet bocsássak e földre; nem azért jöttem, hogy békességet bocsássak, hanem hogy fegyvert.</J>


text:
<J>Mert azért jöttem, hogy meghasonlást támaszszak az ember és az ő atyja, a leány és az ő anyja, a meny és az ő napa közt;</J>


text:
<J>A ki inkább szereti atyját és anyját, <f>[27†]</f> hogynem engemet, nem méltó én hozzám; és a ki inkább szereti fiát és leányát, hogynem engemet, nem méltó én hozzám.</J>


text:
<J>És a ki föl nem veszi az ő keresztjét <f>[28†]</f> és úgy nem követ engem, nem méltó én hozzám.</J>


text:
<J>A ki megtalálja az ő életét, <f>[29†]</f> elveszti azt; és a ki elveszti az ő életét én érettem, megtalálja azt.</J>


text:
<J>A ki titeket befogad, engem <f>[30†]</f> fogad be; és a ki engem befogad, azt fogadja be, a ki engem küldött.</J>


text:
<J>A ki befogadja a prófétát próféta nevében, prófétának jutalmát veszi; és a ki befogadja az igazat igaznak nevében, igaznak jutalmát veszi;</J>


text:
<J>És a ki inni ád egynek e kicsinyek közül, csak egy pohár <f>[31†]</f> hideg vizet tanítvány nevében, bizony mondom néktek, el nem vesztheti jutalmát.</J>


text:
<pb/>És lőn, mikor elvégezé Jézus a tizenkét tanítványának adott utasítást, elméne onnan, hogy tanítson és prédikáljon azoknak városaiban.


text:
János pedig, mikor meghallotta a <f>[1†]</f> fogságban a Krisztus cselekedeteit, elküldvén kettőt az ő <f>[2†]</f> tanítványai közül,


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Menjetek el és jelentsétek Jánosnak, a miket hallotok és láttok:</J>


text:
<J>A vakok látnak, és a sánták járnak; a poklosok megtisztulnak és a siketek hallanak; a <f>[4†]</f> halottak föltámadnak, és a szegényeknek evangyéliom hirdettetik;</J>


text:
Mikor pedig azok elmentek vala, szólni kezde Jézus a sokaságnak Jánosról: <J>Mit látni mentetek ki <f>[6†]</f> a pusztába? Nádszálat-é, a mit a szél hajtogat?</J>


text:
<J>Hát mit látni mentetek ki? Puha ruhába öltözött embert-é? Ímé a kik puha ruhákat viselnek, a királyok palotáiban vannak.</J>


text:
<J>Hát mit látni mentetek ki? <f>[7†]</f> Prófétát-é? Bizony, mondom néktek, prófétánál is nagyobbat!</J>


text:
<J>Mert ő az, a kiről meg van írva: Ímé <f>[8†]</f> én elküldöm az én követemet a te orczád előtt, a ki megkészíti előtted a te útadat.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: az asszonyoktól szülöttek között nem támadott nagyobb Keresztelő Jánosnál; de a ki legkisebb a <f>[9†]</f> mennyeknek országában, nagyobb nálánál.</J>


text:
<J>A <f>[10†]</f> Keresztelő János idejétől fogva pedig mind mostanig erőszakoskodnak a mennyek országáért, és az erőszakoskodók ragadják el azt.</J>


text:
<J>De kihez hasonlítsam ezt a nemzetséget? Hasonlatos a gyermekekhez, a kik a piaczon ülnek, és kiáltoznak az ő társaiknak,</J>


text:
<J>És ezt mondják: Sípoltunk néktek, és nem tánczoltatok; siralmas énekeket énekeltünk néktek, és nem sírtatok.</J>


text:
<J>Eljött az embernek Fia, <f>[13†]</f> a ki eszik és iszik, és ezt mondják: Ímé a nagy étü és részeges ember, a vámszedők és bűnösök barátja! És igazoltaték a bölcseség az ő fiaitól.</J>


text:
<pb/>Ekkor elkezdé szemökre hányni ama városoknak, a melyekben legtöbb csodái lőnek, hogy nem tértek vala meg:


text:
<J>Jaj néked <f>[14†]</f> Korazin! Jaj néked Bethsaida! Mert ha Tirusban és Sidonban történnek vala azok a csodák, a melyek bennetek lőnek, <f>[15†]</f> rég megtértek volna gyászruhában és hamuban.</J>


text:
<J>Te is <f>[16†]</f> Kapernaum, a ki az égig felmagasztaltattál, a pokolig fogsz megaláztatni; mert ha Sodomában történnek vala azok a csodák, a melyek te benned lőnek, mind e mai napig megmaradt volna.</J>


text:
<J>De mondom néktek, hogy Sodoma földének könnyebb <f>[17†]</f> dolga lesz az ítélet napján, hogynem néked.</J>


text:
<pb/>Abban az időben szólván Jézus, monda: <J>Hálákat <f>[18†]</f> adok néked, Atyám, mennynek és földnek Ura, hogy elrejtetted ezeket a bölcsek és az értelmesek elől, és a kisdedeknek megjelentetted.</J>


text:
<J>Mindent <f>[19†]</f> nékem adott át az én Atyám, és senki sem ismeri a Fiút, csak az Atya; az Atyát sem ismeri senki, csak a Fiú, és a kinek a Fiú akarja megjelenteni.</J>


text:
<pb/><J>Jőjjetek én hozzám mindnyájan, a kik megfáradtatok és megterheltettetek, és <f>[20†]</f> én megnyugosztlak titeket.</J>


text:
<J>Vegyétek föl magatokra az én igámat, és tanuljátok meg tőlem, hogy én szelid és alázatos szívű vagyok: és nyugalmat találtok a ti lelkeiteknek.</J>


text:
<pb/>Abban az időben a vetéseken át haladt Jézus szombatnapon; tanítványai pedig megéheztek, és kezdték a <f>[1†]</f> kalászokat tépni és enni.


text:
Látván pedig ezt a farizeusok, mondának néki: Ímé a te tanítványaid azt cselekszik, a mit nem szabad <f>[2†]</f> szombatnapon cselekedni.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Nem olvastátok-é, <f>[3†]</f> mit cselekedett Dávid, mikor megéhezett vala ő és a kik vele valának?</J>


text:
<J>Hogyan ment be az Isten házába, és ette <f>[4†]</f> meg a szentelt kenyereket, a melyeket nem vala szabad megennie néki, sem azoknak, a kik ő vele valának, hanem csak <f>[5†]</f> a papoknak?</J>


text:
<J>Vagy nem olvastátok-é a törvényben, hogy szombatnapon megtörik a papok a szombatot <f>[6†]</f> a templomban és nem vétkeznek?</J>


text:
<J>Ha pedig tudnátok, mi ez: <f>[7†]</f> Irgalmasságot akarok és nem áldozatot, nem kárhoztattátok volna az ártatlanokat.</J>


text:
És ímé, vala ott egy elszáradt kezű ember. És megkérdék őt, mondván: <f>[8†]</f> Ha szabad-é szombatnapon gyógyítani? hogy vádolhassák őt.


text:
Ő pedig monda nékik: <f>[9†]</f> <J>Kicsoda közületek az az ember, a kinek van egy juha, és ha az szombatnapon a verembe esik, meg nem ragadja és ki nem vonja azt?</J>


text:
<J>Mennyivel drágább pedig az ember a juhnál! Szabad tehát szombatnapon jót <f>[10†]</f> cselekedni.</J>


text:
Akkor monda annak az embernek: <J>Nyújtsd ki a kezedet</J>. És kinyújtá, és olyan éppé lőn, mint a másik.


text:
Jézus pedig észrevévén ezt, eltávozék onnan. És követé őt nagy <f>[12†]</f> sokaság, és ő meggyógyítja vala mindnyájokat;


text:
Ímé az én szolgám, a kit választottam; az én szerelmesem, a <f>[15†]</f> kiben az én lelkem kedvét lelé; lelkemet adom ő belé, és ítéletet hirdet a pogányoknak.


text:
A megrepedezett nádat nem töri el, és a pislogó gyertyabelet nem oltja ki, mígnem diadalomra viszi az ítéletet.


text:
<pb/>Akkor egy vak és néma ördöngőst <f>[16†]</f> hoztak ő eléje; és meggyógyítá azt, annyira, hogy a vak és néma mind beszél, mind lát vala.


text:
A farizeusok pedig ezt hallván, mondának: <f>[17†]</f> Ez nem űzi ki az ördögöket, hanemha Belzebubbal, az ördögök fejedelmével.


text:
Jézus pedig, tudva az ő gondolataikat, monda nékik: <J>Minden ország, a mely magával meghasonlik, elpusztul; és egy város vagy háznép sem állhat meg, a mely meghasonlik magával.</J>


text:
<J>Ha pedig a Sátán a Sátánt űzi ki, önmagával hasonlott meg; mimódon állhat meg tehát az ő országa?</J>


text:
<J>És ha én Belzebub által űzöm ki az ördögöket, a ti fiaitok ki által űzik ki? Azért ők magok lesznek a ti bíráitok.</J>


text:
<J>Ha pedig én Istennek Lelke <f>[18†]</f> által űzöm ki az ördögöket, akkor kétség nélkül elérkezett hozzátok az Isten országa.</J>


text:
<J>Avagy mi módon mehet be valaki a hatalmasnak házába és <f>[19†]</f> rabolhatja el annak kincseit, hanemha megkötözi előbb a hatalmast és akkor rabolja ki annak házát?</J>


text:
<J>Azt mondom azért néktek: Minden bűn és káromlás megbocsáttatik az embereknek; de a Lélek káromlása <f>[21†]</f> nem bocsáttatik meg az embereknek.</J>


text:
<J>Még a ki az ember Fia ellen szól, annak is megbocsáttatik; de a ki a Szent Lélek ellen szól, <f>[22†]</f> annak sem ezen, sem a más világon meg nem bocsáttatik.</J>


text:
<J>Vagy legyetek jó <f>[23†]</f> fák, és teremjetek jó gyümölcsöt, vagy legyetek romlott fák, és teremjetek romlott gyümölcsöt; mert gyümölcséről ismerik meg a fát.</J>


text:
<J>Mérges kígyóknak fajzatai, mi módon szólhattok jókat, holott gonoszak vagytok? Mert a szívnek teljességéből szól a száj.</J>


text:
<J>A jó ember az ő szívének jó kincseiből hozza elő a jókat; és a gonosz ember az ő szívének gonosz kincseiből hozza elő a gonoszokat.</J>


text:
<J>De mondom néktek: Minden hivalkodó beszédért, a mit beszélnek az emberek, számot adnak majd az ítélet napján.</J>


text:
Ekkor felelének néki némelyek az írástudók és farizeusok közül, mondván: Mester, <f>[24†]</f> jelt akarnánk látni te tőled.


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>E gonosz és parázna nemzetség jelt kiván; és <f>[25†]</f> nem adatik jel néki, hanemha Jónás prófétának jele.</J>


text:
<J>Mert a miképen Jónás <f>[26†]</f> három éjjel és három nap volt a czethal gyomrában, azonképen az embernek Fia is három nap és három éjjel lesz a föld gyomrában.</J>


text:
<J>Ninive férfiai <f>[27†]</f> az ítéletkor együtt támadnak majd fel ezzel a nemzetséggel, és kárhoztatják ezt: mivelhogy ők megtértek a Jónás prédikálására; és ímé nagyobb van itt Jónásnál.</J>


text:
<J>Délnek <f>[28†]</f> királyné asszonya felkél majd az ítéletkor e nemzetséggel együtt, és kárhoztatja ezt: mert ő eljött a földnek széléről, hogy hallhassa a Salamon bölcseségét; és ímé, nagyobb van itt Salamonnál.</J>


text:
<J>Mikor pedig a tisztátalan lélek kimegy <f>[29†]</f> az emberből, víz nélkül való helyeken jár, nyugalmat keresve, és nem talál:</J>


text:
<J>Akkor ezt mondja: Visszatérek az én házamba, a honnét kijöttem. És oda menvén, üresen, kisöpörve és fölékesítve találja azt.</J>


text:
<J>Akkor elmegy és vesz maga mellé más hét lelket, gonoszabbakat ő magánál, és bemenvén, ott lakoznak; és ennek az embernek utolsó állapotja <f>[30†]</f> gonoszabb lesz az elsőnél. Így lesz ezzel a gonosz nemzetséggel is.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig még szóla a sokaságnak, ímé <f>[31†]</f> az ő anyja és az ő testvérei állanak vala odakünn, akarván ő vele szólni.


text:
Ő pedig felelvén, monda a hozzá szólónak: <J>Kicsoda <f>[32†]</f> az én anyám; és kik az én testvéreim?</J>


text:
<J>Mert <f>[33†]</f> a ki cselekszi az én mennyei Atyám akaratát, az nékem fitestvérem, nőtestvérem és anyám.</J>


text:
És nagy sokaság gyülekezék ő hozzá, annyira, hogy ő a hajóba méne leülni; az egész sokaság pedig a parton áll vala.


text:
<J>Némely pedig a köves helyre esék, a hol nem sok földje vala; és hamar kikele, mivelhogy nem vala mélyen a földben.</J>


text:
<J>Némely pedig a jó földbe esék, és gyümölcsöt terme, némely száz annyit, némely hatvan annyit, némely pedig harmincz annyit.</J>


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>Mert néktek megadatott, hogy érthessétek a mennyek országának titkait, ezeknek pedig nem adatott meg.</J>


text:
<J>Mert <f>[2†]</f> a kinek van, annak adatik, és bővölködik; de a kinek nincs, az is elvétetik tőle, a mije van.</J>


text:
<J>Azért szólok velök példázatokban, mert <f>[3†]</f> látván nem látnak, és hallván nem hallanak, sem nem értenek.</J>


text:
<J>És beteljesedék rajtok Ésaiás <f>[4†]</f> jövendölése, a mely ezt mondja: Hallván halljatok, és ne értsetek; és látván lássatok, és ne ismerjetek:</J>


text:
<J>Mert megkövéredett e népnek szíve, és füleikkel nehezen hallottak, és szemeiket behunyták; hogy valami módon ne lássanak szemeikkel, és ne halljanak füleikkel, és ne értsenek szívükkel, és meg ne térjenek, és meg ne gyógyítsam őket.</J>


text:
<J>Mert bizony mondom néktek, hogy sok próféta és igaz kívánta látni, a miket ti láttok, és nem látták; és hallani, a miket ti hallotok, és nem hallották.</J>


text:
<J>Ha valaki hallja az ígét a mennyeknek országáról és nem érti, eljő a gonosz és elkapja azt, a mi annak szívébe vettetett vala. Ez az, a mely az útfélre esett.</J>


text:
<J>De nincs gyökere benne, hanem csak ideig való; mihelyt pedig nyomorgatás vagy üldözés támad az íge miatt, azonnal megbotránkozik.</J>


text:
<J>A mely pedig a tövisek közé esett, ez az, a ki hallja az ígét, de <f>[6†]</f> e világnak gondja és a gazdagságnak csalárdsága elfojtja az ígét, és gyümölcsöt nem terem.</J>


text:
<J>A mely pedig a jó földbe esett, ez az, a ki hallja és érti az ígét; a ki gyümölcsöt is terem, és terem némely száz annyit, némely hatvan annyit, némely pedig harmincz annyit.</J>


text:
Más példázatot is adott eléjök, mondván: <J>Hasonlatos a mennyeknek országa az emberhez, a ki az ő földébe jó magot <f>[7†]</f> vetett;</J>


text:
<J>De mikor az emberek alusznak vala, eljöve az ő ellensége és konkolyt vete a búza közé, és elméne.</J>


text:
<J>A gazda szolgái pedig előállván, mondának néki: Uram, avagy nem tiszta magot vetettél-e a te földedbe? honnan van azért benne a konkoly?</J>


text:
<J>Ő pedig monda nékik: Valamely ellenség cselekedte azt. A szolgák pedig mondának néki: Akarod-é tehát, hogy elmenvén, összeszedjük azokat?</J>


text:
<J>Ő pedig monda: Nem. Mert a mikor összeszeditek a konkolyt, azzal együtt netalán a búzát is kiszaggatjátok.</J>


text:
<J>Hagyjátok, hogy együtt nőjjön mind a kettő az aratásig, és az aratás idején azt mondom majd az aratóknak: Szedjétek össze először a konkolyt, és kössétek kévékbe, hogy megégessétek; a búzát <f>[8†]</f> pedig takarítsátok az én csűrömbe.</J>


text:
Más példázatot is adott eléjök, mondván: <J>Hasonlatos a mennyeknek országa a mustármaghoz, <f>[9†]</f> a melyet vévén az ember, elvete az ő mezejében;</J>


text:
<J>A mely kisebb ugyan minden magnál; de a mikor felnő, nagyobb a veteményeknél, és fává lesz, annyira, hogy reá szállanak az égi madarak, és fészket raknak ágain.</J>


text:
Más példázatot is mondott nékik: <J>Hasonlatos a mennyeknek országa a kovászhoz, <f>[10†]</f> a melyet vévén az asszony, három mércze lisztbe elegyíte, mígnem az egész megkele.</J>


text:
Mind ezeket <f>[11†]</f> példázatokban mondá Jézus a sokaságnak, és példázat nélkül semmit sem szóla nékik,


text:
Hogy beteljék a mit <f>[12†]</f> a próféta szólott, mondván: Megnyitom az én számat példázatokra; és kitárom, amik e világ alapítása óta rejtve valának.


text:
Ekkor elbocsátván a sokaságot, beméne Jézus a házba. És az ő tanítványai hozzámenének, mondván: Magyarázd meg nékünk <f>[13†]</f> a szántóföld konkolyáról való példázatot.


text:
<J>A szántóföld pedig a világ; <f>[14†]</f> a jó mag az Isten országának fiai; a konkoly pedig a gonosznak fiai.</J>


text:
<J>Az ellenség pedig, a ki a konkolyt vetette, az ördög; az aratás pedig a világ vége; az aratók pedig az angyalok.</J>


text:
<J>Az embernek Fia elküldi az ő angyalait, és az ő országából <f>[15†]</f> összegyűjtik a botránkozásokat mind, és azokat is, a kik gonoszságot cselekesznek,</J>


text:
<J>Akkor <f>[17†]</f> az igazak fénylenek, mint a nap, az ő Atyjoknak országában. A kinek van füle a hallásra, hallja.</J>


text:
<J>Ismét hasonlatos a mennyeknek országa a szántóföldben elrejtett kincshez, a melyet megtalálván az ember, elrejté azt; és a felett való örömében elmegy és <f>[18†]</f> eladván mindenét a mije van, megveszi azt a szántóföldet.</J>


text:
<J>A ki találván egy drágagyöngyre, <f>[19†]</f> elméne, és mindenét eladván a mije volt, megvevé azt.</J>


text:
<J>Szintén hasonlatos a mennyeknek országa a tengerbe vetett gyalomhoz, a mely mindenféle <f>[20†]</f> fajtát összefogott;</J>


text:
<J>Melyet, minekutána megtelt, a partra vontak a halászok, és leülvén, a jókat edényekbe gyűjtötték, a hitványakat pedig kihányták.</J>


text:
<J>Így lesz a világ végén is: Eljőnek majd az angyalok, és kiválasztják <f>[21†]</f> a gonoszokat az igazak közül.</J>


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Annakokáért minden írástudó, a ki a mennyeknek országa felől megtaníttatott, hasonlatos az olyan gazdához, a ki ót és újat hoz elő az ő éléstárából.</J>


text:
És hazájába érve, tanítja vala őket az ő zsinagógájukban, annyira, hogy álmélkodnak és ezt mondják vala: Honnét van ebben ez a bölcseség és az erők?


text:
Nem ez-é amaz ácsmesternek fia? Nem az ő anyját hívják-é Máriának, és az ő testvéreit Jakabnak, Józsénak, Simonnak és Júdásnak?


text:
És megbotránkoznak vala ő benne. Jézus pedig monda nékik: <f>[23†]</f> <J>Nincsen próféta tisztesség nélkül, hanem csak az ő hazájában és házában.</J>


text:
És monda szolgáinak: Ez ama Keresztelő János; ő támadt fel <f>[1†]</f> a halálból, és azért működnek benne az erők.


text:
Mert Heródes elfogatta vala Jánost, és megkötöztetvén, <f>[2†]</f> tömlöczbe vetette vala Heródiásért, az ő testvérének, Fülöpnek feleségéért.


text:
De mikor meg akarta öletni, félt a sokaságtól, mert mint egy <f>[4†]</f> prófétát úgy tartják vala őt.


text:
Hanem mikor a Heródes születése napját ünnepelék, tánczola a Heródiás leánya ő előttük, és megtetszék Heródesnek;


text:
És előjövén az ő tanítványai, elvivék a testet, és eltemeték azt; és elmenvén, megjelenték Jézusnak.


text:
<pb/>És mikor ezt meghallotta Jézus, elméne onnét hajón egy puszta helyre egyedül. A sokaság pedig ezt hallva, gyalog követé őt a városokból.


text:
És kimenvén Jézus, láta nagy sokaságot, <f>[5†]</f> és megszáná őket, és azoknak betegeit meggyógyítá.


text:
Mikor pedig estveledék, hozzá menének az ő tanítványai, mondván: Puszta hely ez, és az idő már elmúlt; bocsásd el a sokaságot, hogy menjenek el a falvakba és vegyenek magoknak eleséget.


text:
És mikor megparancsolá a sokaságnak, hogy üljenek le a fűre, vevé az öt kenyeret és két halat, és szemeit az égre emelvén, hálákat ada; és megszegvén a kenyereket, adá a tanítványoknak, a tanítványok pedig a sokaságnak.


text:
És mindnyájan evének, és megelégedének; és felszedék a maradék darabokat, tizenkét <f>[6†]</f> teli kosárral.


text:
<pb/>És mindjárt kényszeríté Jézus az ő tanítványait, hogy szálljanak a hajóba és menjenek át előre a túlsó partra, míg ő elbocsátja a sokaságot.


text:
És a mint elbocsátá a sokaságot, felméne a hegyre, magánosan imádkozni. Mikor <f>[7†]</f> pedig beestveledék, egyedül vala ott.


text:
A hajó pedig immár a tenger közepén vala, a haboktól háborgattatva; mivelhogy a szél szembe fújt vala.


text:
És mikor látták a tanítványok, hogy ő a tengeren jára, megrémülének, mondván: <f>[8†]</f> Ez kísértet; és a félelem miatt kiáltozának.


text:
Ő pedig monda: <J>Jövel!</J> És Péter kiszállván a hajóból, jár vala a vizeken, hogy Jézushoz menjen.


text:
De látva a nagy szelet, megrémüle; és a mikor kezd vala merülni, kiálta, mondván: Uram, tarts meg engem!


text:
Jézus pedig azonnal kinyújtván kezét, megragadá őt, és monda néki: <J>Kicsinyhitű, <f>[9†]</f> miért kételkedél?</J>


text:
És mikor megismerték őt annak a helynek lakosai, szétküldének abba az egész környékbe, és minden beteget hozzá hozának;


text:
És kérik vala őt, hogy csak <f>[10†]</f> az ő ruhájának peremét illethessék. És a kik illeték vala, mindnyájan meggyógyulának.


text:
Miért hágják át a te tanítványaid a vének <f>[1†]</f> rendeléseit? Mert nem <f>[2†]</f> mossák meg a kezeiket, mikor enni akarnak.


text:
Ő pedig felelvén monda nékik: <J>Ti meg miért hágjátok át az Isten parancsolatját a ti rendeléseitek által?</J>


text:
<J>Mert Isten <f>[3†]</f> parancsolta ezt, mondván: Tiszteld atyádat és anyádat, és: A ki atyját vagy anyját szidalmazza, halállal lakoljon.</J>


text:
<J>Ti pedig ezt mondjátok: A ki atyjának vagy anyjának ezt mondja: Templomi ajándék az, a mivel megsegíthetlek, az olyan akár ne is tisztelje az ő atyját vagy anyját.</J>


text:
<J>Pedig hiába tisztelnek engem, ha oly tudományokat tanítanak, a melyek embereknek parancsolatai.</J>


text:
<J>Nem az fertőzteti meg az embert, a mi a szájon bemegy, <f>[5†]</f> hanem a mi kijön <f>[6†]</f> a szájból, az fertőzteti meg az embert.</J>


text:
Akkor hozzájárulván az ő tanítványai, mondának néki: Tudod-é, hogy a farizeusok e beszédet hallván, megbotránkoztak?


text:
Ő pedig felelvén, monda: <J>Minden plánta, a melyet nem az én mennyei Atyám plántált, kitépetik.</J>


text:
<J>Hagyjátok őket; <f>[7†]</f> vakoknak vak vezetői ők: ha pedig vak vezeti a vakot, mind a ketten a verembe esnek.</J>


text:
<J>Mégsem értitek-é, hogy minden, a mi a szájon bemegy, a gyomorba jut, és az árnyékszékbe vettetik?</J>


text:
<J>Mert <f>[8†]</f> a szívből származnak a gonosz gondolatok, gyilkosságok, házasságtörések, paráznaságok, lopások, hamis tanubizonyságok, káromlások.</J>


text:
<J>Ezek fertőztetik meg az embert; de a mosdatlan kézzel való evés nem fertőzteti meg az embert.</J>


text:
És ímé egy kananeus asszony jövén ki abból a tartományból, kiált vala néki: Uram, Dávidnak fia, könyörülj rajtam! az én leányom az ördögtől gonoszul gyötörtetik.


text:
Ő pedig egy szót sem felele néki. És az ő tanítványai hozzá menvén, kérik vala őt, mondván: Bocsásd el őt, mert utánunk kiált.


text:
Ő pedig felelvén, monda: <J>Nem küldettem, csak az Izráel <f>[9†]</f> házának elveszett juhaihoz.</J>


text:
Az pedig monda: Úgy van, Uram; de hiszen az ebek is esznek a morzsalékokból, a mik az ő uroknak asztaláról aláhullanak.


text:
Ekkor felelvén Jézus, monda néki: <J>Óh asszony, nagy <f>[10†]</f> a te hited! Legyen néked a te akaratod szerint.</J> És meggyógyula az ő leánya attól a pillanattól fogva.


text:
<pb/>És onnét <f>[11†]</f> távozva, méne Jézus a Galilea tengere mellé; és felmenvén a hegyre, ott leüle.


text:
És nagy sokaság megy vala hozzá, vivén magokkal sántákat, vakokat, némákat, csonkákat és sok egyebeket, és odahelyezék őket a Jézus lábai elé; és meggyógyítá őket,


text:
Úgy hogy a sokaság álmélkodik vala, látván, hogy a némák beszélnek, a csonkák megépülnek, a sánták <f>[12†]</f> járnak, a vakok látnak: és dicsőíték Izráel Istenét.


text:
<pb/>Jézus pedig előszólítván az ő tanítványait, monda: <f>[13†]</f> <J>Szánakozom e sokaságon, mert három napja immár, hogy velem vannak, és nincs mit enniök. Éhen pedig nem akarom őket elbocsátani, hogy valamiképen ki ne dőljenek az úton.</J>


text:
És mondának néki az ő tanítványai: Honnét volna e pusztában annyi kenyerünk, hogy megelégítsünk ily nagy sokaságot?


text:
És vevén a hét kenyeret és a halakat, és hálákat adván, megtöré, és adá az ő tanítványainak, a tanítványok pedig a sokaságnak.


text:
<pb/>És hozzá menvén a farizeusok és sadduczeusok, kisértvén, kérék őt, hogy mutasson nékik <f>[1†]</f> mennyei jelt.


text:
Ő pedig felelvén, monda <f>[2†]</f> nékik: <J>Mikor estveledik, azt mondjátok: Szép idő lesz; mert veres az ég.</J>


text:
<J>Reggel pedig: Ma zivatar lesz; mert az ég borús és veres. Képmutatók, az ég ábrázatját meg tudjátok ítélni, az idők jeleit <f>[3†]</f> pedig nem tudjátok?</J>


text:
<J>E gonosz és parázna nemzetség jelt kíván; <f>[4†]</f> és nem adatik néki jel, hanemha a Jónás prófétának jele.</J> És ott hagyván őket, elméne.


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Vigyázzatok és őrizkedjetek <f>[5†]</f> a farizeusok és sadduczeusok kovászától.</J>


text:
Jézus pedig megértvén ezt, monda nékik: <J>Mit tanakodtok magatok között óh <f>[6†]</f> kicsinyhitűek, hogy kenyeret nem hoztatok magatokkal?!</J>


text:
<J>Mégsem értitek-é, nem is emlékeztek-é az <f>[7†]</f> ötezernek öt kenyerére, és hogy hány kosárt töltöttetek meg?</J>


text:
<J>Hogyan nem értitek, hogy nem kenyérről mondtam néktek, hogy őrizkedjetek a farizeusok és sadduczeusok kovászától!?</J>


text:
Ekkor értették meg, hogy nem arról szólott, hogy a kenyér kovászától, hanem hogy a farizeusok és sadduczeusok tudományától őrizkedjenek.


text:
<pb/>Mikor pedig Jézus Czézárea Filippi <f>[9†]</f> környékére méne, megkérdé tanítványait, mondván: <J>Engemet, embernek Fiát, kinek mondanak az emberek?</J>


text:
Ők pedig mondának: Némelyek Keresztelő <f>[10†]</f> Jánosnak, mások <f>[11†]</f> Illésnek; némelyek pedig Jeremiásnak, vagy egynek a próféták közül.


text:
És felelvén Jézus, monda néki: <J>Boldog vagy Simon, Jónának fia, mert nem <f>[13†]</f> test és vér jelentette ezt meg néked, hanem az én mennyei Atyám.</J>


text:
<J>De én is mondom néked, hogy te Péter vagy, és ezen a <f>[14†]</f> kősziklán építem fel az én anyaszentegyházamat, és a pokol kapui sem vesznek rajta diadalmat.</J>


text:
<J>És néked adom a mennyek országának kulcsait; <f>[15†]</f> és a mit megkötsz a földön, a mennyekben is kötve lészen; és a mit megoldasz a földön, a mennyekben is oldva lészen.</J>


text:
<pb/>Ettől fogva kezdé Jézus jelenteni az ő tanítványainak, hogy néki <f>[17†]</f> Jeruzsálembe kell menni, és sokat szenvedni a vénektől és a főpapoktól és az írástudóktól, és megöletni, és harmadnapon <f>[18†]</f> föltámadni.


text:
Ő pedig megfordulván, monda Péternek: <J>Távozz tőlem Sátán; bántásomra vagy nékem; mert nem gondolsz az Isten dolgaira, hanem az emberi dolgokra.</J>


text:
Ekkor monda Jézus az ő tanítványainak: <J>Ha valaki jőni <f>[19†]</f> akar én utánam, tagadja meg magát és vegye fel az ő keresztjét, <f>[20†]</f> és kövessen engem.</J>


text:
<J>Mert a ki meg akarja tartani <f>[21†]</f> az ő életét, elveszti azt; a ki pedig elveszti az ő életét én érettem, megtalálja azt.</J>


text:
<J>Mert mit használ <f>[22†]</f> az embernek, ha az egész világot megnyeri is, de az ő lelkében kárt vall? Avagy micsoda váltságot adhat az ember az ő lelkéért?</J>


text:
<J>Mert az embernek Fia eljő az ő Atyjának dicsőségében, az ő angyalaival; és akkor <f>[23†]</f> megfizet mindenkinek az ő cselekedete szerint.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: Azok között, a kik itt állanak, vannak némelyek, a kik nem kóstolják meg a halált, <f>[24†]</f> a míg meg nem látják az embernek Fiát eljőni <f>[25†]</f> az ő országában.</J>


text:
<pb/>És hat nap mulva magához vevé Jézus Pétert, Jakabot és ennek testvérét Jánost, és felvivé őket magokban egy magas <f>[1†]</f> hegyre.


text:
És elváltozék előttök, és az ő orczája ragyog vala, mint a nap, ruhája pedig fehér lőn, mint a fényesség. <f>[2†]</f>


text:
Péter pedig megszólalván, monda Jézusnak: Uram, jó nékünk itt lennünk. Ha akarod, építsünk itt három hajlékot, néked egyet, Mózesnek is egyet, Illésnek is egyet.


text:
Mikor ő még beszél vala, ímé, fényes felhő borítá be őket; és ímé szózat lőn a felhőből, mondván: <f>[3†]</f> Ez az én szerelmes Fiam, a kiben én gyönyörködöm: őt hallgassátok.


text:
És mikor a hegyről alájövének, megparancsolá nékik Jézus, mondván: <J>Senkinek <f>[4†]</f> se mondjátok el a mit láttatok, míg fel nem támadt az embernek Fia a halálból.</J>


text:
És megkérdezék őt az ő tanítványai, mondván: Miért mondják tehát az írástudók, hogy <f>[5†]</f> előbb Illésnek kell eljőnie?


text:
<J>De mondom néktek, hogy Illés immár eljött, és nem ismerék meg őt, hanem <f>[6†]</f> azt mívelék vele, a mit akarának. Ezenképen az ember Fiának is szenvednie kell majd ő tőlük.</J>


text:
És mondván: Uram, könyörülj az én fiamon, mert holdkóros és kegyetlenül szenved; mivelhogy gyakorta esik a tűzbe, és gyakorta a vízbe.


text:
Jézus pedig felelvén, monda: <J>Óh hitetlen és elfajult nemzetség! vajjon meddig leszek veletek? vajjon meddig szenvedlek titeket? Hozzátok őt ide nékem.</J> <f>[9†]</f>


text:
Ekkor a <f>[10†]</f> tanítványok magukban Jézushoz menvén, mondának néki: Mi miért nem tudtuk azt kiűzni?


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>A ti hitetlenségetek miatt. Mert <f>[11†]</f> bizony mondom néktek: Ha akkora hitetek volna, mint a mustármag, azt mondanátok ennek a hegynek: Menj innen amoda, és elmenne; és semmi sem volna lehetetlen néktek.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig Galileában jártak vala, monda nékik Jézus: <J>Az ember Fia emberek kezébe <f>[12†]</f> adatik;</J>


text:
<pb/>Mikor pedig eljutottak vala Kapernaumba, a kétdrakma-szedők Péterhez menének és mondának néki: A ti mesteretek nem fizeti-é a <f>[13†]</f> kétdrakmát?


text:
Monda: Igen. És mikor beméne a házba, megelőzé őt Jézus, mondván: <J>Mit gondolsz Simon? A föld királyai kiktől szednek vámot vagy adót? a fiaiktól-é, vagy az idegenektől?</J>


text:
<J>De hogy őket meg ne botránkoztassuk, menj a tengerre, vesd be a horgot, és vond ki az első halat, a mely rá akad: és felnyitván a száját, egy státert találsz benne: azt kivévén, add oda nékik én érettem és te éretted.</J>


text:
<pb/>Abban az órában menének a tanítványok Jézushoz, mondván: Vajjon ki nagyobb a mennyeknek <f>[1†]</f> országában?


text:
És monda: <J>Bizony mondom néktek, ha meg nem tértek és olyanok nem lesztek mint a kis gyermekek, semmiképen <f>[2†]</f> nem mentek be a mennyeknek országába.</J>


text:
<J>A ki pedig megbotránkoztat egyet e kicsinyek közül, a kik én bennem hisznek, jobb annak, hogy malomkövet kössenek a nyakára, <f>[4†]</f> és a tenger mélységébe vessék.</J>


text:
<J>Jaj a világnak a botránkozások miatt! Mert szükség, hogy botránkozások essenek; <f>[5†]</f> de jaj annak az embernek, a ki által a botránkozás esik.</J>


text:
<J>Ha pedig a te <f>[6†]</f> kezed vagy a te lábad megbotránkoztat téged, vágd le azokat és vesd el magadtól; jobb néked az életre sántán vagy csonkán bemenned, hogynem két kézzel vagy két lábbal vettetned az örök tűzre.</J>


text:
<J>És ha a te szemed botránkoztat meg téged, vájd ki azt és vesd el magadtól; jobb néked félszemmel bemenned az életre, hogynem két szemmel vettetned a gyehenna tüzére.</J>


text:
<J>Meglássátok, hogy eme kicsinyek közül egyet is meg ne utáljatok; mert mondom néktek, <f>[7†]</f> hogy az ő angyalaik a mennyekben mindenkor látják az én mennyei Atyám orczáját.</J>


text:
<J>Mit gondoltok? Ha valamely embernek száz juha <f>[9†]</f> van, és egy azok közül eltévelyedik: vajjon a kilenczvenkilenczet nem hagyja-é ott, és a hegyekre menvén, nem keresi-é azt, a melyik eltévelyedett?</J>


text:
<J>És ha történetesen megtalálja azt, bizony mondom néktek, inkább örvend azon, mint a kilenczvenkilenczen, a mely el nem tévelyedett.</J>


text:
<pb/><J>Ha pedig a te atyádfia vétkezik ellened, menj el és dorgáld <f>[10†]</f> meg őt négy szem között: ha hallgat rád, megnyerted a te atyádfiát;</J>


text:
<J>Ha pedig nem hallgat rád, végy magad mellé még egyet vagy kettőt, hogy <f>[11†]</f> két vagy három tanú vallomásával erősíttessék minden szó.</J>


text:
<J>Ha azokra nem hallgat, mondd meg a gyülekezetnek; ha a gyülekezetre sem hallgat, <f>[12†]</f> legyen előtted olyan, mint a pogány és a vámszedő.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: A mit megköttök a földön, <f>[13†]</f> a mennyben is kötve lészen; és a mit megoldotok a földön, a mennyben is oldva lészen.</J>


text:
<J>Ismét, mondom néktek, hogy ha ketten közületek <f>[14†]</f> egy akaraton lesznek a földön minden dolog felől, a mit csak kérnek, megadja nékik az én mennyei Atyám.</J>


text:
<pb/>Ekkor hozzámenvén Péter, monda: Uram, hányszor lehet az én atyámfiának ellenem vétkezni, és néki megbocsátanom? még hétszer is?


text:
Monda néki Jézus: <J>Nem mondom néked, hogy még hétszer <f>[16†]</f> is, hanem még hetvenhétszer is.</J>


text:
<J>Annakokáért hasonlatos a mennyeknek országa a királyhoz, a ki számot akar vala vetni az ő szolgáival.</J>


text:
<J>Nem tudván pedig fizetni, parancsolá annak ura, hogy adják el azt, és a feleségét és gyermekeit, és mindenét, a mije vala, és fizessenek.</J>


text:
<J>Leborulván azért a szolga előtte, könyörög vala néki, mondván: Uram, légy türelemmel hozzám, és mindent megfizetek néked.</J>


text:
<J>Kimenvén pedig az a szolga, találkozék egygyel az ő szolgatársai közül, a ki száz dénárral vala néki adós; és megragadván azt, fojtogatja vala, mondván: Fizesd meg nékem, a mivel tartozol.</J>


text:
<J>Leborulván azért az ő szolgatársa az ő lábai elé, könyörög vala néki, mondván: Légy türelemmel hozzám, és mindent megfizetek néked.</J>


text:
<J>Látván pedig az ő szolgatársai, a mik történtek vala, felettébb megszomorodának; és elmenvén, mindent megjelentének az ő uroknak, a mik történtek vala.</J>


text:
<J>Akkor előhivatván őt az ő ura, monda néki: Gonosz szolga, minden adósságodat elengedtem néked, mivelhogy könyörögtél nékem:</J>


text:
<J>Nem kellett volna-é néked is könyörülnöd a te szolgatársadon, a miképen én is könyörültem te rajtad?</J>


text:
<J>És megharagudván az ő ura, átadta őt a hóhérok kezébe, <f>[17†]</f> mígnem megfizeti mind, a mivel tartozik.</J>


text:
<J>Ekképen cselekszik az én mennyei Atyám is veletek, ha szivetekből <f>[18†]</f> meg nem bocsátjátok, kiki az ő atyjafiának, az ő vétkeiket.</J>


text:
<pb/>És lőn, mikor elvégezte Jézus e beszédeket, elméne Galileából, és méne Júdeának határaiba a Jordánon túl;


text:
És hozzá menének a farizeusok, kisértvén <f>[1†]</f> őt és mondván: Szabad-é az embernek az ő feleségét akármi okért elbocsátani?


text:
Ő pedig felelvén, monda: <J>Nem olvastátok-é, hogy a teremtő kezdettől fogva férfiúvá <f>[2†]</f> és asszonynyá teremté őket</J>,


text:
És ezt mondá: <J>Annak okáért elhagyja a férfiú atyját és anyját; és ragaszkodik feleségéhez, <f>[3†]</f> és lesznek ketten egy testté.</J>


text:
<J>Úgy hogy többé nem kettő, hanem egy test. A mit azért az Isten egybeszerkesztett, ember <f>[4†]</f> el ne válaszsza.</J>


text:
Mondának néki: Miért rendelte tehát Mózes, hogy válólevelet <f>[5†]</f> kell adni, és úgy bocsátani el az asszonyt?


text:
Monda nékik: <J>Mózes a ti szívetek keménysége miatt engedte volt meg néktek, hogy feleségeiteket elbocsássátok; de kezdettől fogva nem így volt.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek, hogy a ki elbocsátja <f>[6†]</f> feleségét, hanemha paráznaság miatt, és mást vesz el, házasságtörő; és a ki elbocsátottat vesz el, az is házasságtörő.</J>


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Nem mindenki veszi be ezt a beszédet, hanem a kinek <f>[7†]</f> adatott.</J>


text:
<J>Mert vannak heréltek, a kik anyjuk méhéből születtek így; és vannak heréltek, a kiket az emberek heréltek ki; és vannak heréltek, a kik maguk herélték ki magukat a mennyeknek országáért. A ki beveheti, vegye be.</J>


text:
<pb/>Ekkor kis gyermekeket hozának hozzá, <f>[8†]</f> hogy kezeit vesse azokra, és imádkozzék; a tanítványok pedig dorgálják vala azokat.


text:
Jézus pedig monda: <J>Hagyjatok békét e <f>[9†]</f> kis gyermekeknek, és ne tiltsátok meg nekik, hogy hozzám jőjjenek; mert ilyeneké a mennyeknek országa.</J>


text:
<pb/>És ímé hozzá jövén egy ember, monda néki: Jó mester, <f>[10†]</f> mi jót cselekedjem, hogy örök életet nyerjek?


text:
Ő pedig monda néki: <J>Miért mondasz engem jónak? Senki sem jó, csak egy, az Isten. <f>[11†]</f> Ha pedig be akarsz menni az életre, tartsd meg a parancsolatokat.</J>


text:
Monda néki: Melyeket? Jézus pedig monda: <J>Ezeket: Ne ölj; ne paráználkodjál; ne lopj; <f>[12†]</f> hamis tanubizonyságot ne tégy;</J>


text:
Monda néki Jézus: <J>Ha tökéletes akarsz <f>[14†]</f> lenni, eredj, add el vagyonodat, és oszd ki a szegényeknek; és kincsed lesz mennyben; és jer és kövess engem.</J>


text:
Jézus pedig monda az ő tanítványainak: <J>Bizony mondom néktek, hogy a gazdag nehezen megy be a mennyeknek országába.</J>


text:
<J>Ismét mondom pedig néktek: Könnyebb a tevének a tű fokán átmenni, hogynem a gazdagnak az Isten országába bejutni.</J>


text:
Jézus pedig rájuk tekintvén, monda nékik: <J>Embereknél ez lehetetlen, de Istennél minden lehetséges.</J>


text:
Akkor felelvén Péter, monda néki: Ímé, mi elhagytunk mindent és követtünk téged: mink lesz hát minékünk?


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Bizony mondom néktek, hogy ti, a kik követtetek engem, az újjá születéskor, a mikor az embernek Fia beül az ő dicsőségének királyi székébe, ti is beültök majd tizenkét királyi székbe, és <f>[15†]</f> ítélitek az Izráel tizenkét nemzetségét.</J>


text:
<J>És a ki elhagyta házait, vagy fitestvéreit, vagy nőtestvéreit, vagy atyját, vagy anyját, vagy feleségét, vagy gyermekeit, vagy szántóföldjeit az én <f>[16†]</f> nevemért, mindaz száz annyit vészen, és örökség szerint nyer örök életet.</J>


text:
<pb/><J>Mert hasonlatos a mennyeknek országa a gazdaemberhez, a ki jó reggel kiméne, hogy munkásokat fogadjon az ő <f>[1†]</f> szőlejébe.</J>


text:
<J>Tizenegy óra tájban is kimenvén, talála másokat, a kik hivalkodva állottak vala, és monda nékik: Miért álltok itt egész napon át, hivalkodván?</J>


text:
<J>Mondának néki: Mert senki sem fogadott meg minket. Monda nékik: Menjetek el ti is a szőlőbe, és a mi igazságos, megkapjátok.</J>


text:
<J>Mikor pedig beestveledék, monda a szőlőnek ura az ő vinczellérjének: Hívd elő a munkásokat, és add ki nékik a bért, az utolsóktól kezdve mind az elsőkig.</J>


text:
<J>Jövén azután az elsők, azt gondolják vala, hogy ők többet kapnak: de ők is tíz-tíz pénzt vőnek fejenként.</J>


text:
<J>Mondván: Azok az utolsók egyetlen óráig munkálkodtak és egyenlőkké tetted azokat velünk, a kik a napnak terhét és hőségét szenvedtük.</J>


text:
<J>Ő pedig felelvén, monda azok közül egynek: Barátom, nem cselekszem igazságtalanul veled; avagy nem tíz pénzben szerződtél-é meg velem?</J>


text:
<J>Vedd, a mi a tiéd, és menj el. Én pedig ennek az utolsónak is annyit akarok adni, mint néked.</J>


text:
<J>Avagy <f>[2†]</f> nem szabad-é nékem a magaméval azt tennem, amit akarok? avagy a te szemed azért gonosz, mert én jó vagyok?</J>


text:
<J>Ekképen lesznek <f>[3†]</f> az utolsók elsők és az elsők utolsók; mert sokan vannak a hivatalosok, <f>[4†]</f> de kevesen a választottak.</J>


text:
<pb/>És mikor felmegy vala Jézus Jeruzsálembe, útközben csupán a tizenkét tanítványt vévén magához, monda nékik:


text:
<J>Ímé, felmegyünk <f>[5†]</f> Jeruzsálembe, és az embernek Fia átadatik a főpapoknak és írástudóknak; és halálra kárhoztatják őt,</J>


text:
<J>És a pogányok kezébe adják őt, hogy megcsúfolják és megostorozzák és keresztre feszítsék; de harmadnap feltámad.</J>


text:
<pb/>Ekkor hozzá méne a Zebedeus fiainak <f>[6†]</f> anyja az ő fiaival együtt, leborulván és kérvén ő tőle valamit.


text:
Ő pedig monda néki: <J>Mit akarsz?</J> Monda néki: Mondd, hogy ez az én két fiam <f>[7†]</f> üljön a te országodban egyik jobb kezed felől, a másik bal kezed felől.


text:
Jézus pedig felelvén, monda: <J>Nem tudjátok, mit kértek. Megihatjátok-é a pohárt, <f>[8†]</f> a melyet én megiszom? és megkeresztelkedhettek-é azzal <f>[9†]</f> a keresztséggel, a melylyel én megkeresztelkedem?</J> Mondának néki: Meg.


text:
És monda nékik: <J>Az én poharamat megiszszátok ugyan, és a keresztséggel, a melylyel én megkeresztelkedem, megkeresztelkedtek; de az én jobb és balkezem felől való ülést nem az én dolgom megadni, hanem azoké lesz az, a kiknek az én Atyám elkészítette.</J>


text:
Jézus pedig előszólítván őket, monda: <J>Tudjátok, hogy a pogányok fejedelmei <f>[10†]</f> uralkodnak azokon, és a nagyok hatalmaskodnak rajtok.</J>


text:
<J>De ne így legyen közöttetek; hanem a ki közöttetek nagy <f>[11†]</f> akar lenni, legyen a ti szolgátok;</J>


text:
<J>Valamint az embernek Fia nem azért jött, hogy néki szolgáljanak, hanem hogy ő <f>[13†]</f> szolgáljon, és adja az ő életét <f>[14†]</f> váltságul sokakért.</J>


text:
És ímé, két vak, a ki az út mellett ül vala, meghallván, hogy Jézus arra megy el, kiált vala, mondván: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!


text:
A sokaság pedig dorgálja vala őket, hogy hallgassanak; de azok annál jobban kiáltnak vala, mondván: Uram, Dávidnak Fia, könyörülj rajtunk!


text:
<pb/>És mikor közeledtek Jeruzsálemhez, és Bethfagéba, az olajfák hegyéhez jutottak vala, akkor elkülde Jézus két tanítványt,


text:
És monda nékik: <J>Menjetek ebbe a faluba, <f>[1†]</f> a mely előttetek van, és legott találtok egy megkötött szamarat és vele együtt az ő vemhét; oldjátok el és hozzátok ide nékem.</J>


text:
<J>És ha valaki valamit szól néktek, mondjátok, hogy az Úrnak van szüksége rájuk: <f>[2†]</f> és legott el fogja bocsátani őket.</J>


text:
Mondjátok meg <f>[3†]</f> Sion leányának: Ímhol jő néked a te királyod, alázatosan és szamáron ülve, és teherhordozó szamárnak vemhén.


text:
A sokaság legnagyobb része pedig felső <f>[4†]</f> ruháit az útra teríté; mások pedig a fákról galyakat vagdalnak és hintenek vala az útra.


text:
Az előtte és utána menő sokaság pedig kiált vala, mondván: <f>[5†]</f> Hozsánna a Dávid fiának! Áldott, a ki jő az Úrnak nevében! Hozsánna a magasságban!


text:
<pb/>És beméne Jézus az Isten templomába, <f>[6†]</f> és kiűzé mindazokat, a kik árulnak és vásárolnak vala a templomban; és a pénzváltók asztalait és a galambárusok székeit felforgatá.


text:
És monda nékik: Meg van <f>[7†]</f> írva: <J>Az én házam imádság házának mondatik. Ti pedig azt latroknak barlangjává <f>[8†]</f> tettétek.</J>


text:
A főpapok és írástudók pedig, látván a csodákat, a melyeket cselekedett vala, és a gyermekeket, a kik kiáltottak vala a templomban, és ezt mondták vala: Hozsánna a Dávid fiának; haragra gerjedének,


text:
És mondának néki: Hallod, mit mondanak ezek? Jézus pedig monda nékik: <J>Hallom. Sohasem olvastátok-é: A <f>[9†]</f> gyermekek és csecsemők szája által szereztél dicsőséget?</J>


text:
És meglátva egy fügefát az út mellett, oda méne hozzá, és nem talála azon semmit, hanem csak levelet; és monda annak: <J>Gyümölcs <f>[10†]</f> te rajtad ezután soha örökké ne teremjen.</J> És a fügefa azonnal elszárada.


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Bizony mondom néktek, ha van hitetek <f>[11†]</f> és nem kételkedtek, nemcsak azt cselekszitek, a mi e fügefán esett, hanem ha azt mondjátok e hegynek: Kelj fel és zuhanj a tengerbe, az is meglészen;</J>


text:
<pb/>És mikor bement vala a templomba, hozzámenének a főpapok és a nép vénei, a mint tanít vala, mondván: <f>[12†]</f> Micsoda hatalommal cselekszed ezeket? és ki adta néked ezt a hatalmat?


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Én is kérdek egy dolgot tőletek, a mire ha megfeleltek nékem, én is megmondom néktek, micsoda hatalommal cselekszem ezeket.</J>


text:
<J>A János keresztsége honnan vala? Mennyből-é, vagy emberektől?</J> Azok pedig tanakodnak vala magukban, mondván: Ha azt mondjuk: mennyből, azt mondja majd nékünk: Miért nem hittetek tehát néki?


text:
Ha pedig azt mondjuk: emberektől; félünk a sokaságtól; <f>[13†]</f> mert Jánost mindnyájan prófétának tartják.


text:
És felelvén Jézusnak, mondának: Nem tudjuk. Monda nékik ő is: <J>Én sem mondom meg néktek, micsoda hatalommal cselekszem ezeket.</J>


text:
<J>De mit gondoltok ti? Vala egy embernek két fia, és odamenvén az elsőhöz, monda: Eredj fiam, munkálkodjál ma az én szőlőmben.</J>


text:
<J>A másikhoz is odamenvén, hasonlóképen szóla. Az pedig felelvén, monda: Én elmegyek, uram; <f>[14†]</f> de nem méne el.</J>


text:
<J>E kettő közül melyik teljesítette az atya akaratát?</J> Mondának néki: Az első. Monda nékik Jézus: <J>Bizony mondom néktek: <f>[15†]</f> A vámszedők és a parázna nők megelőznek titeket az Isten országában.</J>


text:
<J>Mert eljött hozzátok János, az igazság útján, és nem hittetek néki, a vámszedők és a parázna nők pedig hittek néki; ti pedig, a kik ezt láttátok, azután sem tértetek <f>[16†]</f> meg, hogy hittetek volna néki.</J>


text:
<pb/><J>Más példázatot halljatok: <f>[17†]</f> Vala egy házigazda, a ki szőlőt plántála, és azt gyepűvel körülvevé, sajtót ása le benne, és tornyot építe, és kiadá azt munkásoknak, és <f>[18†]</f> elutazék.</J>


text:
<J>Mikor pedig a gyümölcs ideje elérkezett vala, elküldé szolgáit a munkásokhoz, hogy vegyék át az ő gyümölcsét.</J>


text:
<J>És a munkások megfogván az ő szolgáit, az egyiket megverék, a másikat megölék, a harmadikat pedig megkövezék.</J>


text:
<J>De a munkások, meglátván a fiút, mondának magok közt: Ez az örökös; jertek, öljük meg őt, és foglaljuk el az ő örökségét.</J>


text:
Mondának néki: Mint gonoszokat gonoszul elveszti őket; a szőlőt pedig kiadja más munkásoknak, a kik beadják majd néki a gyümölcsöt annak idejében.


text:
Monda nékik Jézus: <f>[19†]</f> <J>Sohasem olvastátok-é az írásokban: A mely követ az építők megvetettek, az lett a szegletnek feje; az Úrtól lett ez, és csodálatos a mi szemeink előtt.</J>


text:
<J>Annakokáért mondom néktek, hogy elvétetik tőletek az Istennek országa, és oly népnek adatik, a mely megtermi annak gyümölcsét.</J>


text:
És mikor meg akarák őt fogni, megfélemlének a sokaságtól, mivelhogy úgy tartják vala őt mint prófétát.


text:
<J>És elküldé szolgáit, hogy meghívják azokat, a kik a menyegzőre hivatalosak valának; de nem akarnak vala eljőni.</J>


text:
<J>Ismét külde más szolgákat, mondván: Mondjátok meg a hivatalosoknak: Ímé, ebédemet elkészítettem, tulkaim és hízlalt állataim levágva vannak, és kész minden; jertek el a menyegzőre.</J>


text:
<J>De azok nem törődvén vele, elmenének, az egyik a maga szántóföldjére, a másik a maga kereskedésébe;</J>


text:
<J>Meghallván pedig ezt a király, megharaguvék, és elküldvén hadait, azokat a gyilkosokat elveszté, és azoknak városait fölégeté.</J>


text:
<J>Akkor monda az ő szolgáinak: A menyegző ugyan készen van, de a hivatalosok nem valának méltók.</J>


text:
<J>Menjetek azért a keresztútakra, és a kiket csak találtok, <f>[2†]</f> hívjátok be a menyegzőbe.</J>


text:
<J>És kimenvén azok a szolgák az útakra, begyűjték mind a kiket csak találtak vala, jókat és gonoszokat egyaránt. És megtelék a menyegző vendégekkel.</J>


text:
<J>Bemenvén pedig a király, hogy megtekintse a vendégeket, láta ott egy embert, a kinek nem vala menyegzői ruhája.</J>


text:
<J>És monda néki: Barátom, mi módon jöttél ide, holott nincsen menyegzői ruhád? Az pedig hallgata.</J>


text:
<J>Akkor monda a király a szolgáknak: Kötözzétek meg a lábait és kezeit, és vigyétek és vessétek őt a külső sötétségre; <f>[3†]</f> ott lészen sírás és fogcsikorgatás.</J>


text:
És elküldék hozzá tanítványaikat a <f>[5†]</f> Heródes pártiakkal, a kik ezt mondják vala: Mester, tudjuk, hogy igaz vagy és az Isten útját igazán tanítod, és nem törődöl senkivel, mert embereknek személyére nem nézel.


text:
Mondának néki: A császáré. Akkor monda nékik: <J>Adjátok meg azért a mi a <f>[6†]</f> császáré a császárnak; és a mi az Istené, az Istennek.</J>


text:
<pb/>Ugyanazon a napon menének hozzá a sadduczeusok, <f>[7†]</f> a kik a feltámadást tagadják, <f>[8†]</f> és megkérdezék őt,


text:
Mondván: <f>[9†]</f> Mester, Mózes azt mondotta: Ha valaki magzatok nélkül hal meg, annak testvére vegye el annak feleségét, és támaszszon magot testvérének.


text:
Vala pedig minálunk hét testvér: és az első feleséget vevén, meghala; és mivelhogy nem vala magzata, feleségét a testvérére hagyá;


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Tévelyegtek, mivelhogy nem ismeritek sem az írásokat, sem az Istennek hatalmát.</J>


text:
<J>Mert a feltámadáskor sem nem házasodnak, sem férjhez nem mennek, hanem olyanok lesznek, mint az Isten angyalai a mennyben.</J>


text:
<J>A halottak feltámadása felől pedig nem olvastátok-é, a mit az Isten mondott néktek, így szólván:</J>


text:
<J>Én <f>[10†]</f> vagyok az Ábrahám Istene, és az Izsák Istene, és a Jákób Istene; az Isten nem holtaknak, hanem élőknek Istene.</J>


text:
Jézus pedig monda néki: <J>Szeresd az Urat, <f>[12†]</f> a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes elmédből.</J>


text:
Mondván: <J>Miképen vélekedtek ti a Krisztus felől?</J> kinek a fia? Mondának néki: A <f>[15†]</f> Dávidé.


text:
<J>Monda <f>[16†]</f> az Úr az én Uramnak: Ülj az én jobb kezem felől, míglen vetem a te ellenségeidet a te lábaid alá zsámolyul.</J>


text:
És senki egy szót sem felelhet vala néki; sem pedig nem meri vala őt e naptól fogva többé senki megkérdezni.


text:
<J>Annakokáért a mit parancsolnak néktek, mindazt megtartsátok és megcselekedjétek; de az ő cselekedeteik szerint ne cselekedjetek. Mert <f>[2†]</f> ők mondják, de nem cselekszik.</J>


text:
<J>Mert ők nehéz és elhordozhatatlan terheket <f>[3†]</f> kötöznek egybe, és az emberek vállaira vetik; de ők az ujjokkal sem akarják azokat illetni.</J>


text:
<J>Minden ő dolgaikat pedig csak azért cselekszik, hogy <f>[4†]</f> lássák őket az emberek: mert megszélesítik az ő homlokszíjjaikat; és megnagyobbítják az ő köntöseik peremét;</J>


text:
<J>Ti pedig ne hivassátok magatokat Mesternek, mert egy a ti Mesteretek, a Krisztus; ti pedig mindnyájan testvérek vagytok.</J>


text:
<J>Mert a ki magát <f>[7†]</f> felmagasztalja, megaláztatik; és a ki magát megalázza, felmagasztaltatik.</J>


text:
<J>De jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok, mert a mennyeknek országát bezárjátok az emberek előtt; mivelhogy ti nem mentek be, a <f>[8†]</f> kik be akarnának menni, azokat sem bocsátjátok be.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok, mert felemésztitek <f>[9†]</f> az özvegyek házát, és színből hosszan imádkoztok; ezért annál súlyosabb lesz a ti büntetéstek.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert megkerülitek a tengert és a földet, hogy egy pogányt zsidóvá tegyetek; és ha azzá lett, a gyehenna fiává teszitek őt, kétszerte inkább magatoknál.</J>


text:
<J>Jaj <f>[10†]</f> néktek vak vezérek, a kik ezt mondjátok: Ha valaki a templomra esküszik, semmi az; de ha valaki a templom aranyára esküszik, tartozik az.</J>


text:
<J>Bolondok és vakok: mert melyik nagyobb, az arany-é, vagy a templom, a mely szentté teszi az aranyat?</J>


text:
<J>És: Ha valaki az oltárra esküszik, semmi az; de ha valaki a rajta levő ajándékra esküszik, tartozik az.</J>


text:
<J>Bolondok és vakok: mert melyik nagyobb, az ajándék-é vagy az <f>[11†]</f> oltár, a mely szentté teszi az ajándékot?</J>


text:
<J>És a ki az égre esküszik, esküszik az Isten királyiszékére <f>[12†]</f> és arra, ki abban ül.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és <f>[13†]</f> farizeusok! mert megdézsmáljátok a mentát, a kaprot és a köményt, és elhagyjátok a mik nehezebbek <f>[14†]</f> a törvényben, az ítéletet, az irgalmasságot és a hívséget: pedig ezeket kellene cselekedni, és amazokat sem elhagyni.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert <f>[15†]</f> megtisztítjátok a pohárnak és tálnak külsejét, belől pedig rakvák azok ragadománynyal és mértékletlenséggel.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok, mert hasonlatosak vagytok a <f>[16†]</f> meszelt sírokhoz, a melyek kívülről szépeknek tetszenek, belől pedig holtaknak csontjaival és minden undoksággal rakvák.</J>


text:
<J>Épen így ti is, kívülről igazaknak látszotok ugyan az emberek előtt, de belől rakva vagytok képmutatással és törvénytelenséggel.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert építitek a próféták sírjait <f>[17†]</f> és ékesgetitek az igazak síremlékeit.</J>


text:
<J>És ezt mondjátok: Ha mi atyáink korában éltünk volna, nem lettünk volna az ő bűntársaik a próféták vérében.</J>


text:
<J>Így hát magatok ellen tesztek bizonyságot, <f>[18†]</f> hogy fiai vagytok azoknak, a kik megölték a prófétákat.</J>


text:
<J>Kígyók, <f>[19†]</f> mérges kígyóknak fajzatai, miképen kerülitek ki a gyehennának büntetését?</J>


text:
<J>Annakokáért ímé prófétákat, bölcseket és <f>[20†]</f> írástudókat küldök én hozzátok: és azok közül némelyeket megöltök, és megfeszítetek, másokat azok közül a ti zsinagógáitokban megostoroztok és városról-városra üldöztök.</J>


text:
<J>Hogy reátok szálljon minden igaz vér, a mely kiömlött a <f>[21†]</f> földön, az igaz Ábelnek <f>[22†]</f> vérétől <f>[23†]</f> Zakariásnak, a Barakiás fiának véréig, a kit a templom és az oltár között megöltetek.</J>


text:
<J>Jeruzsálem, <f>[24†]</f> Jeruzsálem! Ki megölöd a prófétákat és megkövezed azokat, a kik te hozzád küldettek, hányszor akartam egybegyűjteni a te fiaidat, miképen a tyúk egybegyűjti kis csirkéit szárnya alá; és te nem akartad.</J>


text:
<J>Mert mondom <f>[26†]</f> néktek: Mostantól fogva nem láttok engem mindaddig, mígnem ezt mondjátok: Áldott, <f>[27†]</f> a ki jő az Úrnak nevében!</J>


text:
<pb/>És kijővén Jézus a templomból, tovább méne; és hozzámenének az ő tanítványai, hogy mutogassák néki a templom <f>[1†]</f> épületeit.


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Nem látjátok-é mind ezeket? Bizony mondom néktek: Nem marad itt <f>[2†]</f> kő kövön, mely le nem romboltatik.</J>


text:
Mikor pedig az olajfák hegyén ül vala, hozzá menének a tanítványok magukban mondván: Mondd meg nékünk, mikor lesznek meg ezek? és micsoda jele lesz a te eljövetelednek, és a világ végének?


text:
<J>Mert <f>[3†]</f> sokan jőnek majd az én nevemben, a kik ezt mondják: Én vagyok a Krisztus; és sokakat elhitetnek.</J>


text:
<J>Hallanotok kell majd háborúkról és háborúk híreiről: meglássátok, hogy meg ne rémüljetek; mert mindezeknek meg kell lenniök. De még ez nem itt a vég.</J>


text:
<J>Mert nemzet támad nemzet ellen, és ország ország ellen; és lésznek éhségek és döghalálok, és földindulások mindenfelé.</J>


text:
<J>Akkor nyomorúságra adnak majd benneteket, és megölnek titeket; és gyűlöletesek lesztek <f>[4†]</f> minden nép előtt az én nevemért.</J>


text:
<J>És az Isten országának ez az evangyélioma hirdettetik majd az <f>[8†]</f> egész világon, <f>[9†]</f> bizonyságul minden népnek; és akkor jő el a vég.</J>


text:
<J>Mikor azért látjátok majd, hogy az a pusztító utálatosság, <f>[10†]</f> a melyről Dániel próféta szólott, ott áll a szent helyen (a ki olvassa, értse meg):</J>


text:
<J>Mert akkor nagy <f>[13†]</f> nyomorúság lesz, a milyen nem volt a világ kezdete óta mind ez ideig, és nem is lesz soha.</J>


text:
<J>És ha azok a napok meg nem rövidíttetnének, egyetlen ember sem menekülhetne meg; de a választottakért megrövidíttetnek majd azok a napok.</J>


text:
<J>Ha valaki ezt mondja akkor néktek: Ímé, itt <f>[14†]</f> a Krisztus, vagy amott; ne higyjétek.</J>


text:
<J>Mert hamis <f>[15†]</f> Krisztusok és hamis próféták támadnak, és nagy jeleket és csodákat tesznek, annyira, hogy elhitessék, ha lehet, a választottakat is.</J>


text:
<J>Azért ha azt mondják majd néktek: Ímé a pusztában van; ne menjetek ki. Ímé a belső szobákban; ne higyjétek.</J>


text:
<J>Mert a miképen a villámlás <f>[16†]</f> napkeletről támad és ellátszik egész napnyugtáig, úgy lesz az ember Fiának eljövetele is.</J>


text:
<J>Mindjárt pedig ama napok nyomorúságai után a <f>[18†]</f> nap elsötétedik, és a hold nem fénylik, és a csillagok az égről lehullanak, és az egeknek erősségei megrendülnek.</J>


text:
<J>És akkor feltetszik az ember Fiának jele az égen. És akkor sír a föld minden nemzetsége, <f>[19†]</f> és meglátják az embernek Fiát eljőni az ég <f>[20†]</f> felhőiben nagy hatalommal és dicsőséggel.</J>


text:
<J>És elküldi az ő angyalait <f>[21†]</f> nagy trombitaszóval, és egybegyűjtik az ő választottait a négy szelek felől, az ég egyik végétől a másik végéig.</J>


text:
<J>A fügefáról <f>[22†]</f> vegyétek pedig a példát: mikor az ága már zsendül, és levelet hajt, tudjátok, hogy közel van a nyár:</J>


text:
<J>Arról a napról és óráról pedig senki <f>[24†]</f> sem tud, az ég angyalai sem, hanem csak az én Atyám egyedül.</J>


text:
<J>A miképen pedig a Noé napjaiban <f>[25†]</f> vala, akképen lesz az ember Fiának eljövetele is.</J>


text:
<J>Mert a miképen az özönvíz előtt való napokban esznek és isznak vala, házasodnak és férjhez mennek vala, mind ama napig, a melyen Noé a bárkába méne.</J>


text:
<J>És nem vesznek vala észre semmit, mígnem eljöve az özönvíz és mindnyájukat elragadá: akképen lesz az ember Fiának eljövetele is.</J>


text:
<J>Azt pedig jegyezzétek meg, hogy ha tudná a ház ura, hogy az éjszakának melyik szakában jő el a tolvaj: vigyázna, és nem engedné, hogy házába törjön.</J>


text:
<J>Azért legyetek készen ti is; mert a mely órában nem <f>[28†]</f> gondoljátok, abban jő el az embernek Fia.</J>


text:
<J>Kicsoda hát a hű és bölcs <f>[29†]</f> szolga, a kit az ő ura gondviselővé tőn az ő házanépén, hogy a maga idejében adjon azoknak eledelt?</J>


text:
<J>Ha pedig ama gonosz szolga így szólna az ő szívében: <f>[32†]</f> Halogatja még az én uram a hazajövetelt;</J>


text:
<J>És ketté vágatja őt, és a képmutatók sorsára juttatja; <f>[33†]</f> ott lészen sírás és fogcsikorgatás.</J>


text:
<pb/><J>Akkor hasonlatos lesz a mennyeknek országa ama tíz szűzhöz, a kik elővevén az ő lámpásaikat, <f>[1†]</f> kimenének a vőlegény elé.</J>


text:
<J>A bolondok pedig mondának az eszeseknek: Adjatok nékünk a ti olajotokból, mert a mi lámpásaink kialusznak.</J>


text:
<J>Az eszesek pedig felelének, mondván: Netalán nem lenne elegendő nékünk és néktek; menjetek inkább az árúsokhoz, és vegyetek magatoknak.</J>


text:
<J>Mikor pedig venni járnak vala, megérkezék a vőlegény; és a kik készen valának, bemenének ő vele a menyegzőbe, és bezáraték az ajtó.</J>


text:
<J>Később pedig a többi szűzek is megjövének, mondván: Uram! Uram! nyisd <f>[2†]</f> meg mi nékünk.</J>


text:
<J>Vigyázzatok azért, mert sem a napot, sem az órát nem <f>[4†]</f> tudjátok, a melyen az embernek Fia eljő.</J>


text:
<pb/><J>Mert épen úgy van ez, mint az az ember, <f>[5†]</f> a ki útra akarván kelni, eléhívatá az ő szolgáit, és a mije volt, átadá nékik.</J>


text:
<J>És ada az egyiknek öt tálentomot, a másiknak kettőt, a harmadiknak pedig egyet, <f>[6†]</f> kinek-kinek az ő erejéhez képest; és azonnal útra kele.</J>


text:
<J>Elmenvén pedig a ki az öt tálentomot kapta vala, kereskedék azokkal, és szerze más öt tálentomot.</J>


text:
<J>És előjövén a ki az öt tálentomot kapta vala, hoza más öt tálentomot, mondván: Uram, öt tálentomot adtál vala nékem; ímé más öt tálentomot nyertem azokon.</J>


text:
<J>Az ő ura pedig monda <f>[7†]</f> néki: Jól vagyon jó és hű szolgám, kevesen voltál hű, sokra bízlak ezután; menj be a te uradnak örömébe.</J>


text:
<J>Előjövén pedig az is, a ki a két tálentomot kapta vala, monda: Uram, két tálentomot adtál volt nékem; ímé más két tálentomot nyertem azokon.</J>


text:
<J>Monda néki az ő ura: Jól <f>[8†]</f> vagyon jó és hű szolgám, kevesen voltál hű, sokra bízlak ezután; menj be a te uradnak örömébe.</J>


text:
<J>Előjövén pedig az is, a ki az egy tálentomot kapta vala, monda: Uram, tudtam, hogy te kegyetlen ember vagy, a ki ott is aratsz, a hol nem vetettél, és ott is takarsz, a hol nem vetettél;</J>


text:
<J>Az ő ura pedig felelvén, monda néki: Gonosz és rest szolga, tudtad, hogy ott is aratok, a hol nem vetettem, és ott is takarok, a hol nem vetettem;</J>


text:
<J>El kellett volna tehát helyezned az én pénzemet a pénzváltóknál; és én, megjövén, nyereséggel kaptam volna meg a magamét.</J>


text:
<J>Mert mindenkinek, a kinek van, adatik, és megszaporíttatik; <f>[9†]</f> a kinek pedig nincsen, attól az is elvétetik, a mije van.</J>


text:
<J>És a haszontalan szolgát <f>[10†]</f> vessétek a külső sötétségre; ott lészen sírás és fogcsikorgatás.</J>


text:
<pb/><J>Mikor pedig eljő az embernek Fia az ő dicsőségében, és ő vele mind a szent angyalok, akkor beül majd az ő <f>[11†]</f> dicsőségének királyiszékébe.</J>


text:
<J>És <f>[12†]</f> elébe gyűjtetnek mind a népek, és elválasztja őket egymástól, miként a pásztor elválasztja a juhokat a kecskéktől.</J>


text:
<J>Akkor ezt mondja a király a jobb keze felől állóknak: Jertek, én Atyámnak áldottai, örököljétek ez országot, a mely számotokra készíttetett a világ megalapítása óta.</J>


text:
<J>Mert éheztem, és ennem <f>[13†]</f> adtatok; szomjúhoztam, és innom adtatok; jövevény voltam, és befogadtatok engem;</J>


text:
<J>Mezítelen voltam, és megruháztatok; beteg voltam, és meglátogattatok; fogoly voltam, és eljöttetek hozzám.</J>


text:
<J>Akkor felelnek majd néki az igazak, mondván: Uram, mikor láttuk, hogy éheztél, és tápláltunk volna? vagy szomjúhoztál, és innod adtunk volna?</J>


text:
<J>És mikor láttuk, hogy jövevény voltál, és befogadtunk volna? vagy mezítelen voltál, és felruháztunk volna?</J>


text:
<J>És felelvén a király, azt mondja majd nékik: Bizony mondom néktek, a mennyiben megcselekedtétek egygyel az én legkisebb atyámfiai közül, én <f>[14†]</f> velem cselekedtétek meg.</J>


text:
<J>Akkor szól majd az ő bal keze felől állókhoz is: Távozzatok <f>[15†]</f> tőlem, ti átkozottak, az örök tűzre, a mely az ördögöknek és az ő angyalainak készíttetett.</J>


text:
<J>Jövevény voltam, és nem fogadtatok be engem; mezítelen voltam, és nem ruháztatok meg engem; beteg és fogoly voltam, és nem látogattatok meg engem.</J>


text:
<J>Akkor ezek is felelnek majd néki, mondván: Uram, mikor láttuk, hogy éheztél, vagy szomjúhoztál, vagy hogy jövevény, vagy mezítelen, vagy beteg, vagy fogoly voltál, és nem szolgáltunk volna néked?</J>


text:
<J>Akkor felel majd nékik, mondván: Bizony mondom néktek, a mennyiben nem cselekedtétek meg egygyel eme legkisebbek közül, én velem sem cselekedtétek meg.</J>


text:
<J>Tudjátok, hogy két nap mulva a husvétnak <f>[1†]</f> ünnepe lészen, és az embernek Fia <f>[2†]</f> elárultatik, hogy megfeszíttessék.</J>


text:
Méne ő hozzá egy asszony, a kinél vala drága kenetnek alabástrom szelenczéje, és az ő fejére tölté, a mint az asztalnál ül vala.


text:
Mikor pedig ezt eszébe vette Jézus, monda nékik: <J>Miért bántjátok ezt az asszonyt? hiszen jó dolgot cselekedett én velem.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: Valahol az egész világon prédikáltatik az evangyéliom, a mit ez én velem cselekedék, az is hirdettetik az ő emlékezetére.</J>


text:
Monda: <f>[5†]</f> Mit akartok nékem adni, és én kezetekbe adom őt? <f>[6†]</f> Azok pedig rendelének néki harmincz ezüst pénzt.


text:
<pb/>A kovásztalan <f>[8†]</f> kenyerek első napján pedig Jézushoz menének a tanítványok, mondván: Hol akarod, hogy megkészítsük néked ételedre a <f>[9†]</f> husvéti bárányt?


text:
Ő pedig monda: <J>Menjetek el a városba ama bizonyos emberhez, és ezt mondjátok néki: A Mester üzeni: Az én időm közel van; nálad tartom meg a husvétot tanítványaimmal.</J>


text:
És úgy cselekedének a tanítványok, a mint Jézus parancsolta vala nékik; és elkészíték a husvéti bárányt.


text:
<J>Az embernek Fia jóllehet elmegyen, a mint meg van írva felőle, de jaj annak az embernek, a ki az embernek Fiát elárulja; jobb volna annak az embernek, ha nem született volna.</J>


text:
Megszólalván Júdás is, a ki elárulja vala őt, monda: Én vagyok-é az, Mester? Monda néki: <J>Te mondád.</J>


text:
Mikor pedig evének, vevé Jézus a kenyeret és hálákat adván, megtöré és adá a tanítványoknak, és monda: <J>Vegyétek, egyétek; <f>[11†]</f> ez az én testem.</J>


text:
<J>Mert ez az én <f>[12†]</f> vérem, az új szövetségnek vére, a mely sokakért kiontatik bűnöknek bocsánatára.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek, hogy: Mostantól fogva nem iszom a szőlőtőkének ebből a terméséből mind ama napig, a mikor újan iszom azt veletek az én Atyámnak országában.</J>


text:
Akkor monda nékik Jézus: <J>Mindnyájan ezen az éjszakán megbotránkoztok én bennem. Mert meg van írva: Megverem <f>[15†]</f> a pásztort, és elszélednek a nyájnak juhai.</J>


text:
Péter pedig felelvén, monda néki: Ha mindnyájan megbotránkoznak is te benned, én soha meg nem botránkozom.


text:
Monda néki Jézus: <J>Bizony mondom néked, ezen az éjszakán, mielőtt megszólal a kakas, <f>[17†]</f> háromszor megtagadsz engem.</J>


text:
Monda néki Péter: Ha meg kell is veled halnom, meg nem tagadlak téged. Hasonlóképen szólnak vala a <f>[18†]</f> többi tanítványok is.


text:
<pb/>Akkor elméne Jézus velök egy helyre, <f>[19†]</f> a melyet Gecsemánénak hívtak, és monda a tanítványoknak: <J>Üljetek le itt, míg elmegyek és amott imádkozom.</J>


text:
Ekkor monda nékik: <J>Felette igen szomorú az én lelkem mind halálig! maradjatok itt és <f>[21†]</f> vigyázzatok én velem.</J>


text:
És egy kissé előre menve, arczra borula, könyörögvén <f>[22†]</f> és mondván: <J>Atyám! ha lehetséges, múljék el tőlem e <f>[23†]</f> pohár; mindazáltal ne úgy legyen a mint én akarom, hanem a mint te.</J>


text:
Akkor méne a tanítványokhoz és aluva találá őket, és monda Péternek: <J>Így nem birtatok vigyázni velem egy óráig sem!?</J>


text:
<J>Vigyázzatok és imádkozzatok, hogy kísértetbe ne essetek; mert jóllehet a lélek kész, de a <f>[24†]</f> test erőtelen.</J>


text:
Ismét elméne másodszor is, és könyörge, mondván: <J>Atyám! ha el nem múlhatik tőlem e pohár, hogy ki ne igyam, legyen meg a te akaratod.</J>


text:
Ekkor méne az ő tanítványaihoz, és monda nékik: <J>Aludjatok immár és nyugodjatok. Ímé, elközelgett az óra, és az embernek Fia a bűnösök kezébe adatik.</J>


text:
<pb/>És még mikor beszél vala, <f>[26†]</f> ímé Júdás, egy a tizenkettő közül, eljöve és vele együtt sok nép fegyverekkel és fustélyokkal, a főpapoktól és a nép véneitől.


text:
A ki pedig őt elárulja vala, jelt ada nékik, mondván: A kit én majd megcsókolok, ő az, fogjátok meg őt.


text:
Jézus pedig monda néki: <J>Barátom, miért jöttél?</J> Akkor hozzámenvén, kezeiket Jézusra veték és megfogák őt.


text:
És ímé egyik azok közül, a kik a Jézussal valának, kinyújtván kezét, szablyáját kirántá, és a főpap szolgáját megcsapván, levágá annak egyik fülét.


text:
Akkor monda néki Jézus: <J>Tedd helyére szablyádat; mert a kik fegyvert fognak, <f>[27†]</f> fegyverrel kell veszniök.</J>


text:
<J>Avagy azt gondolod-é, hogy nem kérhetném most az én Atyámat, hogy adjon ide mellém többet tizenkét sereg angyalnál?</J>


text:
Ugyanekkor monda Jézus a sokaságnak: <J>Mint valami latorra, úgy jöttetek fegyverekkel és fustélyokkal, hogy megfogjatok engem? Naponként nálatok ültem, tanítván a templomban, és nem fogtatok meg engem.</J>


text:
Mindez pedig azért lőn, hogy beteljesedjenek a próféták írásai. <f>[28†]</f> Ekkor elhagyák őt a tanítványok mind, és elfutának.


text:
<pb/>Amazok pedig megfogván Jézust, vivék Kajafáshoz, a főpaphoz, a <f>[29†]</f> hol az írástudók és a vének egybegyűltek vala.


text:
Péter pedig követi vala őt távolról egész a főpap pitvaráig; és bemenvén, ott ül vala a szolgákkal, hogy lássa a végét.


text:
A főpapok pedig és a vének és az egész tanács hamis bizonyságot keresnek vala Jézus ellen, hogy megölhessék őt;


text:
És nem találának. És noha sok hamis tanú jött vala elő, még sem találának. Utoljára pedig előjövén két hamis tanú,


text:
Monda: Ez azt mondta: Leronthatom <f>[30†]</f> az Isten templomát, és három nap alatt felépíthetem azt.


text:
És fölkelvén a főpap, monda néki: Semmit sem felelsz-é? Micsoda tanúbizonyságot tesznek ezek ellened?


text:
Jézus <f>[31†]</f> pedig hallgat vala. És felelvén a főpap, monda néki: Az élő Istenre kényszerítelek téged, hogy mondd meg nékünk, ha te vagy-é a Krisztus, az Istennek Fia?


text:
Monda néki Jézus: <J>Te mondád. Sőt mondom néktek: Mostantól fogva meglátjátok <f>[32†]</f> az embernek Fiát ülni az Istennek hatalmas jobbján, és eljőni az égnek felhőiben.</J>


text:
Ekkor a főpap megszaggatá a maga ruháit, és monda: <f>[33†]</f> Káromlást szólott. Mi szükségünk van még bizonyságokra? Ímé most hallottátok az ő káromlását.


text:
<pb/>Péter pedig künn <f>[36†]</f> ül vala az udvaron, és hozzá menvén egy szolgálóleány, monda: Te is a Galileabeli Jézussal valál.


text:
Mikor pedig kiméne a tornáczra meglátá őt egy másik szolgálóleány, és monda az ott levőknek: Ez is a názáreti Jézussal vala.


text:
Kevés idő múlva pedig az ott álldogálók menének hozzá, és mondának Péternek: Bizony te is közülök való vagy; hiszen a te beszéded is elárul téged.


text:
És megemlékezék Péter a Jézus beszédéről, ki ezt mondotta vala néki: <J>Mielőtt <f>[37†]</f> a kakas szólana, háromszor megtagadsz engem;</J> és kimenvén onnan, keservesen síra.


text:
<pb/>Mikor pedig reggel lőn, tanácsot <f>[1†]</f> tartának mind a főpapok és a nép vénei Jézus ellen, hogy őt megöljék.


text:
Akkor látván Júdás, a ki őt elárulá, hogy elítélték őt, megbánta dolgát, és visszavivé a harmincz ezüst pénzt a főpapoknak <f>[3†]</f> és a véneknek,


text:
Mondván: Vétkeztem, hogy elárultam az ártatlan vért. Azok pedig mondának: Mi közünk hozzá? Te lássad.


text:
Ő pedig eldobván az ezüst pénzeket a templomban, eltávozék; <f>[4†]</f> és elmenvén felakasztá magát.


text:
A főpapok pedig felszedvén az ezüst pénzeket, mondának: Nem szabad ezeket a <f>[5†]</f> templom kincsei közé tennünk, mert vérnek ára.


text:
Ekkor teljesedék be a Jeremiás próféta mondása, a ki így szólott: És vevék a harmincz <f>[7†]</f> ezüst pénzt, a megbecsültnek árát, a kit Izráel fiai részéről megbecsültek,


text:
Jézus pedig ott álla a <f>[8†]</f> helytartó előtt; és kérdezé őt a helytartó, mondván: Te vagy-é a zsidók királya? Jézus pedig monda néki: <J>Te mondod.</J>


text:
<pb/>Ünnepenként <f>[11†]</f> pedig egy foglyot szokott szabadon bocsátani a helytartó a sokaság kedvéért, a kit akarának.


text:
Mikor azért egybegyülekezének, monda nékik Pilátus: Melyiket akarjátok hogy elbocsássam néktek: Barabbást-é, vagy Jézust, a kit Krisztusnak hívnak?


text:
A mint pedig ő az ítélőszékben ül vala, külde ő hozzá a felesége, ezt üzenvén: Ne avatkozzál amaz igaz ember dolgába; mert sokat szenvedtem ma álmomban ő miatta.


text:
A főpapok és vének pedig reá beszélék a sokaságot, hogy Barabbást kérjék ki, Jézust pedig veszítsék el.


text:
Felelvén pedig a helytartó, monda nékik: A kettő közül melyiket akarjátok, hogy elbocsássam néktek? Azok pedig mondának: Barabbást.


text:
Monda nékik Pilátus: Mit cselekedjem hát Jézussal, a kit Krisztusnak hívnak? Mindnyájan mondának: Feszíttessék meg!


text:
A helytartó pedig monda: Mert mi rosszat cselekedett? Azok pedig még inkább kiáltoznak vala, mondván: Feszíttessék meg!


text:
Pilátus pedig látván, hogy semmi sem használ, hanem még nagyobb háborúság támad, vizet vévén, megmosá <f>[13†]</f> kezeit a sokaság előtt, mondván: Ártatlan vagyok ez igaz embernek vérétől; ti lássátok!


text:
És tövisből fonott koronát tőnek a fejére, és nádszálat a jobb kezébe; és térdet hajtva előtte, csúfolják vala őt, mondván: Üdvöz légy zsidóknak királya!


text:
És miután megcsúfolták, levevék róla a palástot és az ő maga ruháiba öltözteték; és elvivék, hogy megfeszítsék őt.


text:
Kifelé menve pedig találkozának egy czirénei emberrel, a kit <f>[16†]</f> Simonnak hívnak vala; ezt kényszeríték, hogy vigye az ő keresztjét.


text:
És mikor eljutának arra a helyre, a melyet Golgothának, <f>[17†]</f> azaz koponya helyének neveznek,


text:
Minek utána pedig megfeszíték őt, eloszták az ő ruháit, sorsot vetvén; hogy beteljék a próféta mondása: <f>[19†]</f> Megosztozának az én ruháimon, és az én köntösömre sorsot vetének.


text:
És feje fölé illeszték az ő kárhoztatásának okát, oda írván: Ez Jézus, a zsidók <f>[20†]</f> királya.


text:
Akkor megfeszítének vele együtt két latrot, egyiket <f>[21†]</f> jobbkéz felől, és a másikat balkéz felől.


text:
És ezt mondván: <f>[23†]</f> Te, ki lerontod a templomot és harmadnapra fölépíted, szabadítsd meg magadat; ha Isten Fia vagy, szállj le a keresztről!


text:
Másokat megtartott, magát nem tudja megtartani. Ha Izráel királya, szálljon le most a keresztről, és majd hiszünk néki.


text:
Kilencz óra körül pedig nagy fenszóval kiálta Jézus, mondván: <J>ELI, ELI! LAMA SABAKTÁNI?</J> azaz: <J>Én <f>[26†]</f> Istenem, én Istenem! miért hagyál el engemet?</J>


text:
És egy közülök azonnal oda futamodván, egy szivacsot vőn, és megtöltvén <f>[27†]</f> eczettel és egy nádszálra tűzvén, inni ád vala néki.


text:
És ímé <f>[29†]</f> a templom kárpítja fölétől aljáig ketté hasada; és a föld megindula, és a kősziklák megrepedezének;


text:
És kijövén a sírokból, a Jézus föltámadása után bementek a szent városba, és sokaknak megjelenének. <f>[30†]</f>


text:
A százados pedig és a kik ő vele őrizték vala Jézust, látván a földindulást és a mik történtek vala, igen megrémülének, mondván: Bizony, Istennek Fia vala ez!


text:
Sok asszony vala pedig ott, <f>[31†]</f> a kik távolról szemlélődnek vala, a kik Galileából követték Jézust, szolgálván néki;


text:
Ezek közt volt <f>[32†]</f> Mária Magdaléna, és Mária a Jakab és Józsé anyja, és a Zebedeus fiainak anyja.


text:
<pb/>Mikor pedig <f>[33†]</f> beesteledék, eljöve egy gazdag ember Arimathiából, név szerint <f>[34†]</f> József, a ki maga is tanítványa volt Jézusnak;


text:
És <f>[35†]</f> elhelyezé azt a maga új sírjába, a melyet a sziklába vágatott: és a sír szájára egy nagy követ hengerítvén, elméne.


text:
Ezt mondván: Uram, emlékezünk, hogy az a hitető még életében azt mondotta volt: <f>[36†]</f> <J>Harmadnapra föltámadok.</J>


text:
Parancsold meg azért, hogy őrizzék a sírt harmadnapig, ne hogy az ő tanítványai odamenvén éjjel, ellopják őt és azt mondják a népnek: Feltámadott a halálból; és az utolsó hitetés gonoszabb legyen az elsőnél.


text:
<pb/>A szombat végén pedig, a hét első napjára <f>[1†]</f> virradólag, kiméne Mária Magdaléna és a másik Mária, hogy megnézzék a sírt.


text:
És ímé nagy földindulás lőn; mert az Úrnak angyala leszállván a mennyből, és oda menvén, elhengeríté a követ a sír szájáról, és reá üle arra.


text:
Az angyal pedig megszólalván, monda az asszonyoknak: Ti ne féljetek; mert tudom, hogy a megfeszített Jézust keresitek.


text:
Nincsen itt, mert <f>[3†]</f> feltámadott, a mint megmondotta volt. Jertek, lássátok a helyet, a hol feküdt vala <f>[4†]</f> az Úr.


text:
És menjetek gyorsan és mondjátok meg az ő tanítványainak, hogy feltámadott a halálból; és ímé előttetek megy Galileába; <f>[5†]</f> ott meglátjátok őt, ímé megmondottam néktek.


text:
És gyorsan eltávozván a sírtól félelemmel és nagy örömmel, futnak vala, hogy megmondják az ő tanítványainak.


text:
Mikor pedig mennek vala, hogy megmondják az ő tanítványainak, ímé szembe jöve ő velök Jézus, mondván: <J>Legyetek üdvözölve!</J> Azok pedig hozzá járulván, megragadák az ő lábait, és leborulának előtte.


text:
Akkor monda nékik Jézus: <J>Ne féljetek; menjetek el, mondjátok meg az én atyámfiainak, <f>[6†]</f> hogy menjenek Galileába, és ott meglátnak engem.</J>


text:
A mialatt pedig ők mennek vala, ímé az őrségből némelyek bemenvén a városba, megjelentének a főpapoknak mindent a mi történt.


text:
Ezt mondván: Mondjátok, hogy: Az ő tanítványai odajövén éjjel, <f>[7†]</f> ellopák őt, mikor mi aluvánk.


text:
Azok pedig fölvevén a pénzt, úgy cselekedének, a mint megtanították őket. És elterjedt ez a hír a zsidók között mind e mai napig.


text:
És hozzájuk menvén Jézus, szóla nékik, mondván: <f>[9†]</f> <J>Nékem adatott minden hatalom mennyen és földön.</J>


text:
<J>Elmenvén <f>[10†]</f> azért, tegyetek tanítványokká minden népeket, megkeresztelvén őket az Atyának, a Fiúnak és a Szent Léleknek nevében,</J>


text:
<J>Tanítván őket, hogy megtartsák mindazt, a mit én parancsoltam néktek: és ímé én <f>[11†]</f> ti veletek vagyok minden napon a világ végezetéig. Ámen!</J>


text:
A mint meg van írva a prófétáknál: Ímé én elküldöm az <f>[1†]</f> én követemet a te orczád előtt, a ki megkészíti a te útadat előtted;


text:
Kiáltónak szava <f>[2†]</f> a pusztában: Készítsétek meg az Úrnak útját, egyengessétek meg az ő ösvényeit:


text:
Előáll vala János, keresztelvén a pusztában és prédikálván a megtérésnek keresztségét a bűnöknek bocsánatára.


text:
És kiméne hozzá Júdeának egész tartománya és a Jeruzsálembeliek is, és megkeresztelkedének mindnyájan ő általa a Jordán vizében, bűneikről vallást tévén.


text:
És prédikála, mondván: Utánam jő, a ki erősebb nálam, a kinek nem vagyok méltó, hogy lehajolván, sarujának szíjját megoldjam.


text:
És lőn azokban a napokban, eljöve Jézus <f>[3†]</f> a galileai Názáretből, és megkeresztelteték János által a Jordánban.


text:
És azonnal feljővén a vízből, látá az egeket megnyilatkozni, és a Lelket mint egy galambot ő reá leszállani;


text:
És ott volt a pusztában negyven napig kísértetve a Sátántól, és a vad állatokkal vala együtt; és az angyalok szolgálnak vala néki.


text:
Minekutána pedig János tömlöczbe vettetett, elméne Jézus Galileába, prédikálván az Isten országának evangyéliomát,


text:
És mondván: <f>[5†]</f> <J>Bétölt az idő, és elközelített az Istennek országa; térjetek meg, és higyjetek az evangyéliomban.</J>


text:
Mikor pedig Galilea tengere mellett járt, látá Simont és Andrást, annak testvérét, a mint a tengerbe hálót vetének; mert halászok valának.


text:
És onnan egy kevéssé elébb menve, látá Jakabot, a Zebedeus fiát és annak testvérét, Jánost, a mint a hajóban azok is a hálókat kötözgetik vala.


text:
És <f>[6†]</f> elálmélkodának az ő tanításán; mert úgy tanítja vala őket, mint a kinek hatalma van, és nem úgy mint az írástudók.


text:
És monda: Ah! <f>[7†]</f> mi dolgunk van nékünk veled, Názáreti Jézus? Azért jöttél-é, hogy elveszíts minket? Tudom, hogy ki vagy te: <f>[8†]</f> az Istennek Szentje.


text:
És mindnyájan elálmélkodának, annyira, hogy egymás között kérdezgeték, mondván: Mi ez? Micsoda új tudomány ez, hogy hatalommal parancsol a tisztátalan lelkeknek is, és engedelmeskednek néki?


text:
És ő odamenvén, fölemelé azt, annak kezét fogván; és elhagyá azt a hideglelés azonnal, és szolgál vala nékik.


text:
És meggyógyíta sokakat, a kik különféle betegségekben sínlődnek vala; és sok ördögöt kiűze, <f>[10†]</f> és nem hagyja vala szólni az ördögöket, mivelhogy őt ismerék.


text:
Kora reggel pedig, még szürkületkor, fölkelvén, kiméne, és elméne egy puszta helyre és ott imádkozék.


text:
És ő monda nékik: <J>Menjünk a közel való városokba, hogy ott is prédikáljak, mert azért jöttem.</J>


text:
És jöve hozzá egy bélpoklos, kérvén őt és leborulván előtte és mondván néki: Ha akarod, megtisztíthatsz engem.


text:
Jézus pedig könyörületességre indulván, kezét kinyújtva megérinté őt, és monda néki: <J>Akarom, tisztulj meg.</J>


text:
És monda néki: <J>Meglásd, hogy senkinek semmit ne szólj; hanem eredj el, mutasd meg magadat a papnak, és vidd fel a te tisztulásodért, a <f>[12†]</f> mit Mózes parancsolt, bizonyságul nékik.</J>


text:
Az pedig kimenvén, kezde sokat beszélni és terjeszteni a dolgot, annyira, hogy nyilvánosan immár be sem mehetett Jézus a városba, hanem künn puszta helyeken vala, és mennek vala hozzá mindenfelől.


text:
És azonnal sokan összegyülekezének, annyira, hogy még az ajtó elébe sem fértek; és hirdeté nékik az igét.


text:
És mivel a sokaság miatt nem férkőzhettek azzal ő hozzá, megbonták ama háznak fedelét, a hol Ő vala, és rést törvén, leereszték a nyoszolyát, a melyben a gutaütött feküdt.


text:
Jézus pedig azoknak hitét látván, monda a gutaütöttnek: <J>Fiam, megbocsáttattak néked a te bűneid.</J>


text:
Mi dolog, hogy ez ilyen káromlásokat szól? ki bocsáthatja meg <f>[1†]</f> a bűnöket, hanemha egyedül az Isten?


text:
És Jézus azonnal észrevevé az ő lelkével, hogy azok magukban így okoskodnak, és monda nékik: <J>Miért gondoljátok ezeket a ti szívetekben?</J>


text:
<J>Mi könnyebb, azt mondanom-é a gutaütöttnek: Megbocsáttattak néked a te bűneid, vagy ezt mondanom: Kelj fel, vedd fel a te nyoszolyádat, és járj?</J>


text:
<J>Hogy pedig megtudjátok, hogy az ember Fiának van hatalma e földön a bűnöket megbocsátani,</J> monda a gutaütöttnek:


text:
Az pedig azonnal fölkele és felvévén nyoszolyáját, kiméne mindenkinek láttára; úgy hogy mindenki elálmélkodék, és dicsőíté az Istent, ezt mondván: Soha sem láttunk ilyet!


text:
És a mikor tovaméne, meglátá Lévit, az Alfeus fiát, a ki a vámszedő helyen ül vala, és monda néki: <J>Kövess engemet.</J> És felkelvén, követi vala őt.


text:
És lőn, a mikor ő ennek házában asztalhoz üle, a vámszedők és bűnösök is sokan odaülnek vala Jézussal és az ő tanítványaival; mert sokan valának, és követék őt.


text:
És a mikor látták az írástudók és a farizeusok, hogy együtt eszik a vámszedőkkel és bűnösökkel, mondának az ő tanítványainak: Mi dolog, hogy a <f>[2†]</f> vámszedőkkel és a bűnösökkel eszik és iszik?


text:
És a mikor ezt hallja vala Jézus, monda nékik: <J>Nem az egészségeseknek van szükségök orvosra, hanem a betegeknek, nem azért jöttem, hogy igazakat, hanem hogy <f>[3†]</f> bűnösöket hívjak megtérésre.</J>


text:
<pb/>A János és a farizeusok tanítványai pedig bőjtölnek vala. Odamenének azért és mondának néki: Mi az oka, hogy Jánosnak és a farizeusoknak tanítványai bőjtölnek, a te tanítványaid pedig nem bőjtölnek?


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Avagy bőjtölhet-é a vőlegény násznépe, a míg velök van a vőlegény? A meddig a vőlegény velök van, nem bőjtölhetnek.</J>


text:
<J>De jőnek majd napok, a mikor elvétetik tőlük a vőlegény, és akkor bőjtölni fognak azokon a napokon.</J>


text:
<J>Senki sem varr pedig új posztóból foltot <f>[4†]</f> ó ruhára; máskülönben a mi azt kitoldaná, még kiszakít belőle, az új a régiből, és nagyobb szakadás lesz.</J>


text:
<J>És senki sem tölt új bort <f>[5†]</f> régi tömlőkbe; különben az új bor a tömlőket szétszakítja, a bor is kiömlik, a tömlők is elpusztulnak; hanem az új bort új tömlőkbe kell tölteni.</J>


text:
<pb/>És lőn, hogy szombatnapon a vetések közt megy vala által, és az ő tanítványai mentökben a kalászokat kezdék vala szaggatni.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Soha sem olvastátok-é, mit mívelt Dávid, mikor megszűkült és megéhezett vala társaival egybe?</J>


text:
<J>Mi <f>[6†]</f> módon ment be az Isten házába az Abiátár főpap idejében és ette meg a szent kenyereket, a melyeket nem <f>[7†]</f> szabad megenni csak a papoknak; és adott a társainak is?</J>


text:
Azoknak pedig monda: <J>Szabad-é szombatnapon jót vagy rosszat tenni? lelket menteni, vagy kioltani?</J> De azok hallgatnak vala.


text:
Ő pedig elnézvén <f>[1†]</f> őket haraggal, bánkódván szívök keménysége miatt, monda az embernek: <J>Nyújtsd ki a kezedet.</J> És kinyújtá, és meggyógyult a keze és éppé lőn, mint a másik.


text:
Akkor a farizeusok <f>[2†]</f> kimenvén, a Heródes pártiakkal mindjárt tanácsot tartának ellene, hogy elveszítsék őt.


text:
<pb/>Jézus pedig elméne tanítványaival a tenger mellé; és nagy sokaság követé őt Galileából és Júdeából,


text:
És Jeruzsálemből <f>[3†]</f> és Idumeából és a Jordánon túlról; és a Tirus és a Sidon környékiek is, a mikor hallották, hogy miket mível vala, nagy sokasággal jövének ő hozzá.


text:
És megmondá tanítványainak, hogy egy kis hajót tartsanak néki készen, a sokaság miatt, hogy ne szorongassák őt.


text:
Mert sokakat meggyógyított, úgy hogy a kiknek valami bajuk volt, reá rohanának, hogy illethessék őt.


text:
A tisztátalan lelkek is, mikor meglátták vala őt, leborulának előtte, és kiáltának, mondván: <f>[4†]</f> Te vagy az Istennek a Fia.


text:
És Jakabot a Zebedeus fiát és Jánost a Jakab testvérét; és Boanerges nevet ada nékik, a mely azt teszi: mennydörgés fiai; <f>[5†]</f>


text:
És Andrást és Filepet, Bertalant és Mátét, Tamást és Jakabot az Alfeus fiát, Taddeust és a kananeai Simont,


text:
A mint az övéi ezt meghallák, eljövének, hogy megfogják őt; mert azt mondják vala, hogy magán kívül van.


text:
Az írástudók pedig, a kik Jeruzsálemből jöttek vala le, azt mondák, hogy: Belzebúb van vele, és: Az ördögök fejedelme által űzi ki <f>[6†]</f> az ördögöket.


text:
<J>Nem rabolhatja el senki az erősnek kincseit, bemenvén <f>[7†]</f> annak házába, hanemha elébb az erőset megkötözi és azután rabolja ki annak házát.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek, hogy minden bűn megbocsáttatik az emberek fiainak, még a káromlások is mind, a melyekkel káromlanak:</J>


text:
<J>De a ki a Szent Lélek ellen szól káromlást, <f>[8†]</f> nem nyer bocsánatot soha, hanem örök kárhozatra méltó;</J>


text:
<pb/>És megérkezének az ő testvérei és az ő anyja, és kívül megállva, beküldének hozzá, hivatván őt.


text:
Körülötte pedig sokaság ül vala; és mondának néki: Ímé a te anyád és a te testvéreid ott künn keresnek téged.


text:
<pb/>És <f>[1†]</f> ismét kezde tanítani a tenger mellett. És nagy sokaság gyűle ő hozzá, úgy hogy ő a hajóba lépvén, a tengeren ül vala, az egész sokaság pedig a tenger mellett a földön vala.


text:
<J>És lőn vetés közben, hogy némely az út <f>[2†]</f> mellé esék, és eljövének az égi madarak és megevék azt.</J>


text:
<J>Némely pedig a köves helyre esék, a hol nem sok földje vala, és hamar kikele, mivel nem vala mélyen a földben.</J>


text:
<J>Némely pedig a tövisek közé esék, és felnevekedének a tövisek és megfojták azt, és nem ada gyümölcsöt.</J>


text:
<J>Némely pedig a jó földbe esék; és ád vala nevekedő és bővölködő gyümölcsöt, és némely hoz vala harmincz annyit, némely hatvan annyit, némely pedig száz annyit.</J>


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Néktek adatott, hogy az Isten országának titkát tudjátok, ama <f>[3†]</f> kívül levőknek pedig példázatokban adatnak mindenek,</J>


text:
<J>Hogy <f>[4†]</f> nézvén nézzenek és ne lássanak; és hallván halljanak és ne értsenek, hogy soha meg ne térjenek és bűneik meg ne bocsáttassanak.</J>


text:
És monda nékik: <J>Nem értitek ezt a példázatot? Akkor mimódon értitek meg majd a többi példázatot?</J>


text:
<J>Az útfélen valók pedig azok, a kiknek hintik az ígét, de mihelyest hallják, azonnal eljő a Sátán és elragadja a szívökbe vetett ígét.</J>


text:
<J>És hasonlóképen a köves helyre vetettek azok, a kik mihelyst hallják az ígét, mindjárt örömmel fogadják,</J>


text:
<J>De nincsen ő bennük gyökere, hanem ideig valók; azután ha nyomorúság vagy háborúság támad az íge miatt, azonnal megbotránkoznak.</J>


text:
<J>De a világi gondok és a gazdagság csalárdsága és egyéb dolgok kívánsága közbejővén, elfojtják az ígét, és gyümölcstelen lesz.</J> <f>[6†]</f>


text:
<J>A jó földbe vetettek pedig azok, a kik hallják az ígét és beveszik, és gyümölcsöt teremnek, némely harmincz annyit, némely hatvan annyit, némely száz annyit.</J>


text:
És monda nékik: <J>Avagy azért hozzák-é elő a gyertyát, hogy véka alá tegyék, vagy az ágy alá? És nem azért-é, hogy a gyertyatartóba tegyék?</J> <f>[7†]</f>


text:
<J>Mert nincs semmi rejtett dolog, a <f>[8†]</f> mi meg ne jelentetnék; és semmi sem volt eltitkolva, hanem hogy nyilvánosságra jusson.</J>


text:
És monda nékik: <J>Megjegyezzétek, a mit hallotok: A <f>[9†]</f> milyen mértékkel mértek, olyannal mérnek néktek, sőt ráadást adnak néktek, a kik halljátok.</J>


text:
<J>Mert <f>[10†]</f> a kinek van, annak adatik; és a kinek nincs, attól az is elvétetik, a mije van.</J>


text:
<J>És alszik és fölkel éjjel és nappal; a mag pedig kihajt és felnő, ő maga sem tudja miképen.</J> <f>[11†]</f>


text:
És monda: <f>[12†]</f> <J>Mihez hasonlítsuk az Isten országát? Avagy milyen példában példázzuk azt?</J>


text:
<J>És mikor elvettetik, felnő, és minden veteménynél nagyobb lesz és nagy ágakat hajt, úgy hogy árnyéka alatt fészket rakhatnak az égi madarak.</J>


text:
Példázat nélkül pedig nem szól vala nékik; maguk közt azonban a tanítványoknak mindent megmagyaráz vala.


text:
<pb/>Azután <f>[14†]</f> monda nékik azon a napon, a mint este lőn: <J>Menjünk át a túlsó partra.</J>


text:
Akkor nagy szélvihar <f>[15†]</f> támada, a hullámok pedig becsapnak vala a hajóba, annyira, hogy már-már megtelék.


text:
Ő pedig a hajó hátulsó részében a fejaljon aluszik vala. És fölkelték őt és mondának néki: Mester, nem törődöl vele, hogy elveszünk?


text:
És felkelvén megdorgálá a szelet, és monda a tengernek: <J>Hallgass, némulj el!</J> És elállt a szél, és lőn nagy csendesség.


text:
És megfélemlének nagy félelemmel, és ezt mondják vala egymásnak: Kicsoda hát ez, hogy mind a szél, mind a tenger engednek néki?


text:
És a mint a hajóból kiméne, azonnal elébe méne egy ember a sírboltokból, a kiben tisztátalan lélek volt,


text:
Mert sokszor megkötözték őt békókkal és lánczokkal, de ő a lánczokat szétszaggatta, és a békókat összetörte, és senki sem tudta őt megfékezni.


text:
És fennhangon kiáltva monda: Mi közöm nékem te veled, Jézus, a magasságos Istennek Fia? Az Istenre kényszerítelek, ne kínozz engem.


text:
És Jézus azonnal megengedé nékik. A tisztátalan lelkek pedig kijövén, bemenének a disznókba; és a nyáj a meredekről a tengerbe rohana. Valának pedig mintegy kétezeren; és belefúlának a tengerbe.


text:
A kik pedig őrzik vala a disznókat, elfutának, és hírt vivének a városba és a falvakba. És kimenének, hogy lássák, mi az, a mi történt.


text:
És menének Jézushoz, és láták, hogy az ördöngős ott ül, fel van öltözködve és eszénél van, az, a kiben a légió volt; és megfélemlének.


text:
De Jézus nem engedé meg néki, hanem monda néki: <J>Eredj haza a tiéidhez, és jelentsd meg nékik, mely nagy dolgot cselekedett veled az Úr, és mint könyörült rajtad.</J>


text:
El is méne, és kezdé hirdetni a Tízvárosban, mely nagy dolgot cselekedett vele Jézus; és mindnyájan elcsodálkozának.


text:
És mikor ismét általment Jézus a hajón a tulsó partra, nagy sokaság gyűle ő hozzá; és vala a tenger mellett.


text:
<pb/>És ímé, eljöve <f>[2†]</f> a zsinagóga fők egyike, névszerint Jairus, és meglátván őt, lábaihoz esék,


text:
És igen kéré őt, mondván: Az én leánykám halálán van; jer, vesd reá kezedet, hogy meggyógyuljon és éljen.


text:
És sok orvostól sokat szenvedett, és minden vagyonát magára költötte, és semmit sem javult, sőt inkább még rosszabbul lett,


text:
Jézus pedig azonnal észrevevén magán, hogy isteni erő <f>[3†]</f> áradott vala ki belőle, megfordult a sokaságban, és monda: <J>Kicsoda illeté az én ruháimat?</J>


text:
És mondának néki az ő tanítványai: Látod, hogy a sokaság szorít össze téged, és azt kérdezed: Kicsoda illetett engem?


text:
Az asszony pedig tudva, hogy mi történt vele, félve és remegve megy vala oda és elébe borula, és elmonda néki mindent igazán.


text:
Ő pedig monda néki: <J>Leányom, a te hited megtartott <f>[4†]</f> téged. Eredj el békével, és gyógyulj meg a te bajodból.</J>


text:
Mikor még beszél vala, odajövének a zsinagóga fejétől, mondván: Leányod meghalt; mit fárasztod tovább a Mestert?


text:
Jézus pedig, a mint hallá a beszédet, a mit mondanak vala, azonnal monda a zsinagóga fejének: <J>Ne félj, csak higyj.</J>


text:
És senkinek sem engedé, hogy vele menjen, csak Péternek és Jakabnak és Jánosnak, a Jakab testvérének.


text:
És bemenvén, monda nékik: <J>Mit zavarogtok és sírtok? A <f>[5†]</f> gyermek nem halt meg, hanem alszik.</J>


text:
És nevetik vala őt. Ő pedig kiküldvén valamennyit, maga mellé vevé a gyermeknek atyját és anyját és a vele levőket, és beméne oda, a hol a gyermek fekszik vala.


text:
És megfogván a gyermeknek kezét, monda néki: <J>Talitha, kúmi;</J> a mi megmagyarázva azt teszi: <J>Leányka, <f>[6†]</f> néked mondom, kelj föl.</J>


text:
És a leányka azonnal fölkele és jár vala. Mert tizenkét esztendős vala. És nagy csodálkozással csodálkozának.


text:
És a mint eljött vala a szombat, tanítani kezde a zsinagógában; és sokan, a kik őt hallák, elálmélkodának vala, mondván: <f>[2†]</f> Honnét vannak ennél ezek? És mely bölcsesség az, a mi néki adatott, hogy ily csodadolgok is történnek általa?


text:
Avagy nem ez-é az az ácsmester, Máriának a fia, Jakabnak, Józsénak, Júdásnak és Simonnak pedig testvére? És nincsenek-é itt közöttünk az ő nőtestvérei is? És megbotránkoznak vala ő benne.


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Nincs próféta tisztesség nélkül csak a maga hazájában, és a rokonai között és a maga házában.</J>


text:
És csodálkozik vala azoknak hitetlenségén. Aztán köröskörül <f>[3†]</f> járja vala a falvakat, tanítván.


text:
<pb/>Majd magához szólítá a tizenkettőt, <f>[4†]</f> és kezdé őket kiküldeni <f>[5†]</f> kettőnként, és ada nékik hatalmat a tisztátalan lelkeken.


text:
És megparancsolá nékik, <J>hogy az útra semmit ne vigyenek egy pálczán kívül; se táskát, se kenyeret, se pénzt az övükben;</J>


text:
És monda nékik: <J>A hol valamely házba bementek, ott <f>[6†]</f> maradjatok mindaddig, a míg tovább mentek onnét.</J>


text:
<J>A kik pedig nem fogadnak titeket, sem nem hallgatnak rátok, onnét kimenvén, verjétek le a port lábaitokról, bizonyságul ő ellenök. Bizony mondom néktek: Sodomának vagy Gomorának tűrhetőbb lesz a dolga az ítélet napján, mint annak a városnak.</J>


text:
<pb/>És meghallá ezeket Heródes király (mert nyilvánvalóvá lőn az ő neve) és monda: Keresztelő János támadt <f>[8†]</f> fel a halálból és azért működnek benne ez erők.


text:
Némelyek azt mondják vala, hogy Illés ő; mások meg azt mondják vala, hogy Próféta, vagy olyan, mint egy a próféták közül.


text:
Heródes pedig ezeket hallván, monda: A kinek én fejét vétetém, az a János ez; ő támadt fel a halálból.


text:
Mert maga Heródes fogatta el és vettette vala börtönbe Jánost, Heródiás miatt, Fülöpnek, az ő testvérének felesége miatt, mivelhogy azt vette vala feleségül.


text:
Mert Heródes fél vala Jánostól, igaz és szent embernek ismervén őt, és oltalmazá őt; és ráhallgatván, sok dologban követi, és örömest hallgatja vala őt.


text:
De egy alkalmatos nap jöttével, mikor Heródes a maga születése ünnepén nagyjainak, vezéreinek és Galilea előkelő embereinek lakomát ad vala,


text:
És ennek a Heródiásnak a leánya beméne és tánczola, és megtetszék Heródesnek és a vendégeknek, monda a király a leánynak: Kérj tőlem, a mit akarsz, és megadom néked.


text:
És a királyhoz nagy sietve azonnal bemenvén, kéré őt mondván: Akarom, hogy mindjárt add ide nékem a Keresztelő János fejét egy tálban.


text:
Ez pedig elmenvén, fejét vevé annak a börtönben, és előhozá a fejét egy tálban és adá a leánynak; a leány pedig az anyjának adá azt.


text:
<pb/>És az apostolok <f>[11†]</f> összegyűlekezének Jézushoz, és elbeszélének néki mindent, azt is, a miket cselekedtek, azt is, a miket tanítottak vala.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Jertek el csupán ti magatok valamely puszta helyre és pihenjetek meg egy kevéssé.</J> Mert sokan valának a járó-kelők, és még evésre sem volt alkalmas idejök.


text:
A sokaság pedig meglátá őket, a mint mennek vala, és sokan megismerék őt; és minden városból egybefutának oda gyalog, és megelőzék őket, és hozzá gyülekezének. <f>[12†]</f>


text:
És kimenvén Jézus nagy sokaságot láta, <f>[13†]</f> és megszáná őket, mert olyanok valának, mint a pásztor nélkül való juhok. És kezdé őket sokra tanítani.


text:
Mikor pedig immár nagy idő vala, hozzámenvén az ő tanítványai mondának: Puszta ez a hely, és immár nagy idő van:


text:
Bocsásd el őket, hogy elmenvén a körülfekvő majorokba és falvakba, vegyenek magoknak kenyeret; mert nincs mit enniök.


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>Adjatok nékik ti enniök.</J> És mondának néki: Elmenvén, vegyünk-é kétszáz pénz árú kenyeret, hogy enni adjunk nékik?


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Hány kenyeretek van? Menjetek és nézzétek meg.</J> És megtudván, mondának: Öt, és két halunk.


text:
Ő pedig vette vala az öt kenyeret és a két halat, és <f>[14†]</f> az égre tekintvén, hálákat ada; és megszegé a kenyereket és adá tanítványainak, hogy tegyék azok elé; és a két halat is elosztá mindnyájok között.


text:
<pb/>És <f>[15†]</f> azonnal kényszeríté tanítványait, hogy hajóba szálljanak, és menjenek át előre a túlsó partra Bethsaida felé, a míg ő a sokaságot elbocsátja.


text:
És látá őket, a mint vesződnek az evezéssel; mert a szél szembe fú vala velök; és az éj negyedik szakában hozzájuk méne a tengeren járva; és el akar vala haladni mellettük.


text:
Mert mindnyájan látják vala őt és megrémülének. De ő azonnal megszólítá őket, és monda nékik: <J>Bízzatok; én vagyok, ne féljetek.</J>


text:
Ekkor beméne hozzájuk a hajóba, és elállt <f>[16†]</f> a szél; ők pedig magukban szerfölött álmélkodnak és csodálkoznak vala.


text:
És azt az egész környéket befutván, kezdék a betegeket a nyoszolyákon ide-oda hordozni, a merre hallják vala, hogy ő ott van.


text:
És a hová bemegy vala a falvakba vagy városokba vagy majorokba, a betegeket letevék a piaczokon, és kérik vala őt, hogy legalább a ruhája szegélyét illethessék. És valahányan csak illeték, <f>[17†]</f> meggyógyulának.


text:
<pb/>És <f>[1†]</f> hozzá gyűlének a farizeusok és némelyek az írástudók közül, a kik Jeruzsálemből jöttek vala.


text:
És látván, hogy az ő tanítványai közül némelyek közönséges, azaz mosdatlan kézzel esznek kenyeret, panaszkodának.


text:
Mert a farizeusok és a zsidók mind, a régiek rendelését követve, nem esznek, hanemha kezöket erősen megmossák;


text:
És piaczról jövén sem esznek, ha meg nem mosakodnak; és sok egyéb is van, a minek megtartását átvették, poharaknak, korsóknak, rézedényeknek és nyoszolyáknak megmosását.


text:
Azután megkérdék őt a farizeusok és az írástudók: Mi az oka, hogy a te tanítványaid nem járnak a régiek rendelése szerint, hanem mosdatlan kézzel esznek kenyeret?


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>Igazán jövendölt felőletek, képmutatók felől Ésaiás <f>[2†]</f> próféta, a mint meg van írva: Ez a nép ajkaival tisztel engem, a szívök pedig távol van tőlem.</J>


text:
<J>Mert az Isten parancsolatját elhagyva, az emberek rendelését tartjátok meg, korsóknak és poharaknak mosását; és sok egyéb efféléket is cselekesztek.</J>


text:
És monda nékik: <J>Az Isten parancsolatját szépen félre teszitek, azért, hogy a magatok rendelését tartsátok meg.</J>


text:
<J>Mert Mózes azt mondotta: <f>[3†]</f> Tiszteld atyádat és anyádat. És: A ki atyját vagy anyját szidalmazza, halállal haljon meg.</J>


text:
<J>Ti pedig azt mondjátok: Ha valaki ezt mondja atyjának vagy anyjának: Korbán (azaz: templomi ajándék) az, a mivel megsegíthetnélek:</J>


text:
<J>Eltörölvén az Isten beszédét a ti rendelésetekkel, a melyet rendeltetek; és sok effélét is cselekesztek.</J>


text:
És előszólítván az egész sokaságot, monda nékik: <J>Hallgassatok reám mindnyájan és értsétek meg:</J>


text:
<J>Nincs semmi az emberen kívülvaló, a mi bemenvén ő belé, <f>[4†]</f> megfertőztethetné őt; hanem a mik belőle jőnek ki, azok fertőztetik meg az embert.</J>


text:
És monda nékik: <J>Ti is ennyire tudatlanok vagytok-é? Nem értitek-é, hogy a mi kívülről megy az emberbe, semmi sem fertőztetheti meg őt?</J>


text:
<J>Mert nem a szívébe megy be, hanem a gyomrába; és az árnyékszékbe kerül, a mely minden eledelt megtisztít.</J>


text:
<J>Mert onnan belőlről, az emberek szívéből származnak a gonosz gondolatok, házasságtörések, paráznaságok, gyilkosságok,</J>


text:
<J>Lopások, telhetetlenségek, gonoszságok, álnokság, szemérmetlenség, gonosz szem, káromlás, kevélység, bolondság:</J>


text:
<pb/>És <f>[5†]</f> onnét fölkelvén, elméne Tírus és Sídon határaiba; és házba menvén, nem akará, hogy valaki észrevegye, de nem titkolhatá el magát.


text:
Mert hallván felőle egy asszony, a kinek leányában tisztátalan lélek vala, eljőve és lábaihoz borula.


text:
Ez az asszony pedig pogány vala síro-fenicziai származású. És kéré őt, hogy űzze ki az ő leányából az ördögöt.


text:
Jézus pedig monda néki: <J>Engedd, hogy először a fiak elégíttessenek meg. Mert nem jó a fiak kenyerét elvenni, és az ebeknek vetni.</J>


text:
Az pedig felele és monda néki: Úgy van Uram; de hiszen az ebek is esznek az asztal alatt a gyermekek morzsalékaiból.


text:
<pb/>Aztán ismét kimenvén Tírus és Sídon határaiból, a galileai tengerhez méne, a Tízváros határain át.


text:
Ő pedig, mikor kivitte vala azt a sokaság közül egy magát, az újjait annak fülébe bocsátá, és köpvén illeté annak <f>[6†]</f> nyelvét,


text:
És <f>[7†]</f> föltekintvén az égre, fohászkodék, és monda néki: <J>Effata,</J> azaz: <J>nyilatkozzál meg.</J>


text:
És <f>[8†]</f> megparancsolá nékik, hogy senkinek se mondják el; de mennél inkább tiltja vala, annál inkább híresztelék.


text:
És szerfelett álmélkodnak vala, ezt mondván: Mindent jól cselekedett; a siketeket is hallókká teszi, a némákat is beszélőkké.


text:
<pb/>Azokban a <f>[1†]</f> napokban, mivelhogy fölötte nagy volt a sokaság, és nem volt mit enniök, magához szólította Jézus az ő tanítványait, és monda nékik:


text:
<J>Szánakozom e sokaságon, mert immár harmad napja hogy velem vannak, és nincs mit enniök;</J> <f>[2†]</f>


text:
Az ő tanítványai pedig felelének néki: Honnan elégíthetné meg ezeket valaki kenyérrel itt e pusztában?


text:
Akkor megparancsolá a sokaságnak, hogy telepedjenek le a földre. És vevén a hét kenyeret, és hálákat adván, megszegé, és adá az ő tanítványainak, hogy eléjök tegyék. És a sokaság elé tevék.


text:
<pb/>És kijövének a <f>[3†]</f> farizeusok, és kezdék őt faggatni, mennyei jelt kívánván tőle, hogy kísértsék őt.


text:
Ő pedig lelkében felfohászkodván, monda: <J>Miért kíván jelt ez a nemzetség? Bizony mondom néktek: Nem <f>[4†]</f> adatik jel ennek a nemzetségnek.</J>


text:
És ő inti vala őket, <f>[5†]</f> mondván: <J>Vigyázzatok, őrizkedjetek a farizeusok kovászától és a <f>[6†]</f> Heródes kovászától!</J>


text:
Jézus pedig észrevévén ezt, monda nékik: <J>Mit tanakodtok, hogy nincsen kenyeretek? <f>[7†]</f> Még sem látjátok-é be és nem értitek-é? Mégis kemény-é a szívetek?</J>


text:
<J>Mikor az öt kenyeret megszegtem az ötezernek, hány kosarat hoztatok el darabokkal tele?</J> Mondának néki: Tizenkettőt.


text:
<J>Mikor pedig a hetet a négyezernek, hány kosarat hoztatok el darabokkal tele?</J> Azok pedig mondának: Hetet.


text:
<pb/>Azután Bethsaidába méne; és egy vakot vivének hozzá és kérik vala őt, hogy illesse <f>[8†]</f> azt.


text:
Ő pedig megfogván a vaknak kezét, kivezeté őt a falun kívül; és a szemeibe köpvén <f>[9†]</f> és kezeit reá tévén, megkérdé őt, ha lát-é valamit?


text:
Azután kezeit ismét ráveté annak szemeire, és feltekintete véle. És megépüle, és látá messze és világosan mindent.


text:
És haza küldé, mondván: <J>Se a faluba be ne menj, se senkinek <f>[10†]</f> el ne mondd a faluban.</J>


text:
<pb/>És elméne Jézus és az ő tanítványai Czézárea Filippi <f>[11†]</f> falvaiba; és útközben megkérdé az ő tanítványait, mondván nékik: <J>Kinek mondanak engem az emberek?</J>


text:
Ők pedig felelének: Keresztelő Jánosnak; és némelyek <f>[12†]</f> Illésnek; némelyek pedig egynek a próféták közül.


text:
És ő monda nékik: <J>Ti pedig kinek mondotok engem?</J> Felelvén pedig Péter, monda néki: Te vagy a Krisztus.


text:
<pb/>És kezdé őket tanítani, hogy az ember Fiának sokat <f>[14†]</f> kell szenvedni, és megvettetni a vénektől és a főpapoktól és írástudóktól, és megöletni, és harmadnapra feltámadni.


text:
És ő megfordulván és az ő tanítványaira tekintvén, megfeddé Pétert, mondván: <J>Távozz tőlem Sátán, mert nem gondolsz az Isten dolgaira, hanem az emberi dolgokra.</J>


text:
A sokaságot pedig az ő tanítványaival együtt magához szólítván, monda nékik: <J>Ha valaki én utánam akar <f>[15†]</f> jőni, tagadja meg magát, és vegye fel az ő keresztjét, és kövessen engem.</J>


text:
<J>Mert valaki <f>[16†]</f> meg akarja tartani az ő életét, elveszti azt; valaki pedig elveszti az ő életét én érettem és az evangyéliomért, az megtalálja azt.</J>


text:
<J>Mert mit használ <f>[17†]</f> az embernek, ha az egész világot megnyeri, lelkében pedig kárt vall?</J>


text:
<J>Mert valaki szégyel engem <f>[18†]</f> és az én beszédeimet e parázna és bűnös nemzetség között, az embernek Fia is szégyelni fogja azt, mikor eljő az ő Atyja dicsőségében a szent angyalokkal.</J>


text:
<pb/>Azután monda nékik: <J>Bizony mondom néktek, hogy vannak némelyek az itt állók között, a kik nem kóstolnak addig halált, <f>[1†]</f> a míg meg nem látják, hogy az Isten országa eljött hatalommal.</J>


text:
És hat nap <f>[2†]</f> múlva magához vevé Jézus Pétert és Jakabot és Jánost, és felvivé őket csupán magukban egy magas hegyre. És elváltozék előttük;


text:
Péter pedig megszólalván, monda Jézusnak: Mester, jó nékünk itt lenni: csináljunk azért három hajlékot, néked egyet, Mózesnek is egyet, Illésnek is egyet.


text:
És felhő támada, mely őket befogá, és a felhőből szózat jöve, mondván: <f>[3†]</f> Ez az én szerelmes Fiam; őt hallgassátok.


text:
Mikor pedig a hegyről leszállának, megparancsolá nékik, <f>[4†]</f> hogy senkinek se beszéljék el, a mit láttak vala, csak a mikor az embernek Fia a halálból feltámad.


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>Illés ugyan előbb eljövén helyre állít mindent; de hogyan van az embernek Fiáról <f>[5†]</f> megírva, hogy sokat kell szenvednie és megvettetnie?</J>


text:
<J>De <f>[6†]</f> mondom néktek, hogy Illés is eljött, és azt cselekedték vele, a mit akartak, a mint meg van <f>[7†]</f> írva ő felőle.</J>


text:
<pb/>És mikor <f>[8†]</f> a tanítványokhoz ment vala, nagy sokaságot láta körülöttök, és írástudókat, a kik azokkal versengenek vala.


text:
És felelvén egy a sokaságból, monda: Mester, ide hoztam hozzád az én fiamat, a kiben néma lélek van.


text:
És a hol csak előfogja, szaggatja őt; ő pedig tajtékot túr, a fogát csikorgatja, és elfonnyad. Mondám hát tanítványaidnak, hogy űzzék ki azt, de nem tudták.


text:
Ő pedig felelvén néki, monda: <J>Óh hitetlen nemzetség, meddig leszek még veletek? Meddig szenvedlek még titeket? Hozzátok őt hozzám.</J>


text:
És hozzá vivék azt; és mihelyt ő meglátta azt, a lélek azonnal szaggatá azt; és leesvén a földre, tajtékot túrván fetreng vala.


text:
És gyakorta veté őt tűzbe is, vízbe is, hogy elveszítse őt; de ha valamit tehetsz, légy segítségül nékünk, könyörülvén rajtunk.


text:
A gyermek atyja pedig azonnal kiáltván, könnyhullatással monda: Hiszek Uram! Légy segítségül az én hitetlenségemnek.


text:
Jézus pedig mikor látta vala, hogy a sokaság még inkább összetódul, megdorgálá a tisztátalan lelket, mondván néki: <J>Te néma és siket lélek, én parancsolom néked, menj ki belőle, és többé belé ne menj!</J>


text:
És kiáltás és erős szaggatás között kiméne; az pedig olyan lőn, mint egy halott, annyira, hogy sokan azt mondják vala, hogy meghalt.


text:
Mert tanítja vala tanítványait, és ezt mondja vala nékik: <J>Az embernek Fia az emberek kezébe adatik, és megölik őt; de ha megölték, harmadnapra föltámad.</J> <f>[11†]</f>


text:
<pb/>És elméne <f>[13†]</f> Kapernaumba. És odahaza megkérdezé őket: <J>Mi felett vetekedtetek egymással az úton?</J>


text:
És leülvén, odaszólítá a tizenkettőt, és monda nékik: <J>Ha valaki első akar <f>[15†]</f> lenni, legyen mindenek között utolsó és mindeneknek szolgája.</J>


text:
<J>A ki az ilyen gyermekek közül egyet befogad az én nevemben, <f>[17†]</f> engem fogad be; és a ki engem befogad, nem engem fogad be, hanem azt, a ki engem elbocsátott.</J>


text:
János pedig felele néki, mondván: Mester, látánk valakit, a ki a te neveddel ördögöket <f>[18†]</f> űz, a ki nem követ minket; és eltiltók őt, mivelhogy nem követ minket.


text:
Jézus pedig monda: <J>Ne tiltsátok el őt; mert senki sincs, a ki csodát tesz az én nevemben és mindjárt gonoszul szólhatna felőlem.</J>


text:
<J>Mert a ki innotok ád egy pohár vizet <f>[20†]</f> az én nevemben, mivelhogy a Krisztuséi vagytok, bizony mondom néktek, el nem veszti az ő jutalmát.</J>


text:
<J>A ki pedig megbotránkoztat egyet ama kicsinyek közül, a kik én bennem hisznek, jobb annak, <f>[21†]</f> ha malomkövet kötnek a nyakára, és a tengerbe vetik.</J>


text:
<J>És ha megbotránkoztat <f>[22†]</f> téged a te kezed, vágd le azt: jobb néked csonkán bemenned az életre, mint két kézzel menned a gyehennára, a megolthatatlan tűzre.</J>


text:
<J>És ha a te lábad botránkoztat meg téged, vágd le azt: jobb néked sántán bemenned az életre, mint két lábbal vettetned a gyehennára, a megolthatatlan tűzre.</J>


text:
<J>És ha a te <f>[25†]</f> szemed botránkoztat meg téged, vájd ki azt: jobb néked félszemmel bemenned az Isten országába, mint két szemmel vettetned a tüzes gyehennára.</J>


text:
<J>Jó a <f>[28†]</f> só: de ha a só ízét veszti, mivel adtok ízt néki? Legyen bennetek só, és legyetek békében egymással.</J>


text:
<pb/>Onnan pedig <f>[1†]</f> felkelvén Judea határaiba méne, a Jordánon túl való részen által; és ismét sokaság gyűl vala hozzá; ő pedig szokása szerint ismét tanítja vala őket.


text:
És a farizeusok hozzámenvén megkérdezék tőle, ha szabad-é férjnek feleségét elbocsátani, kísértvén őt.


text:
És Jézus felelvén, monda nékik: <J>A ti szívetek keménysége miatt írta néktek ezt a parancsolatot;</J>


text:
<J>Annakokáért elhagyja az ember az ő atyját és anyját; és ragaszkodik a feleségéhez,</J> <f>[4†]</f>


text:
Ő pedig monda nékik: <J>A ki elbocsátja <f>[5†]</f> feleségét és mást vesz el, házasságtörést követ el az ellen.</J>


text:
<pb/>Ekkor <f>[6†]</f> gyermekeket hozának hozzá, hogy illesse meg őket; a tanítványok pedig feddik vala azokat, a kik hozák.


text:
Jézus pedig ezt látván, haragra gerjede és monda nékik: <J>Engedjétek hozzám jőni a gyermekeket és ne tiltsátok el őket; mert ilyeneké az Istennek országa.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: A ki nem úgy fogadja az Isten országát, mint gyermek, <f>[7†]</f> semmiképen sem megy be abba.</J>


text:
<pb/>És mikor útnak indult vala, hozzá futván egy ember és letérdelvén előtte, kérdezi vala őt: Jó Mester, mit <f>[9†]</f> cselekedjem, hogy az örökéletet elnyerhessem?


text:
<J>A parancsolatokat tudod: Ne paráználkodjál; ne ölj; ne lopj; hamis tanubizonyságot ne tégy, kárt ne tégy; tiszteljed atyádat és anyádat.</J> <f>[10†]</f>


text:
Jézus pedig rátekintvén, megkedvelé őt, és monda néki: <J>Egy fogyatkozásod van; eredj el, add el minden vagyonodat, és add a szegényeknek, és kincsed lesz mennyben; és jer, kövess <f>[11†]</f> engem, felvévén a keresztet.</J>


text:
Jézus pedig körültekintvén, monda tanítványainak: <J>Mily nehezen mennek be az Isten országába, a kiknek gazdagságuk van!</J>


text:
A tanítványok pedig álmélkodának az ő beszédén; de Jézus ismét felelvén, monda nékik: <J>Gyermekeim, mily nehéz azoknak, <f>[12†]</f> a kik a gazdagságban bíznak, az Isten országába bemenni!</J>


text:
Jézus pedig rájuk tekintvén, monda: <J>Az embereknél lehetetlen, de nem az Istennél; mert az Istennél minden lehetséges.</J>


text:
Jézus pedig felelvén, monda: <J>Bizony mondom néktek, senki sincs, a ki elhagyta házát, vagy fitestvéreit, vagy nőtestvéreit, vagy atyját, vagy anyját, vagy feleségét, vagy gyermekeit, vagy szántóföldeit én érettem és az evangyéliomért,</J>


text:
<J>A ki százannyit ne kapna most ebben az időben, házakat, fitestvéreket, nőtestvéreket, anyákat, gyermekeket és szántóföldeket, üldözésekkel együtt; a jövendő világon pedig örök életet.</J>


text:
<pb/>Útban valának pedig Jeruzsálembe menve fel; és előttök megy vala Jézus, ők pedig álmélkodának, és követvén őt, félnek vala. És ő a tizenkettőt ismét maga mellé vévén, kezde nékik szólni azokról a dolgokról, a <f>[14†]</f> mik majd vele történnek,


text:
<J>Mondván: Ímé, felmegyünk Jeruzsálembe, és az embernek Fia <f>[15†]</f> átadatik a főpapoknak és az írástudóknak, és halálra kárhoztatják őt, és a pogányok kezébe adják őt;</J>


text:
<J>És megcsúfolják őt, és megostorozzák őt, és megköpdösik őt, és megölik őt; de harmadnapon feltámad.</J>


text:
<pb/>És hozzájárulának Jakab és János, a Zebedeus fiai, <f>[16†]</f> ezt mondván: Mester, szeretnők, hogy a mire kérünk, tedd meg nékünk.


text:
Azok pedig mondának néki: Add meg nékünk, hogy egyikünk jobb kezed felől, másikunk pedig bal kezed felől üljön a te dicsőségedben.


text:
Jézus pedig monda nékik: <J>Nem tudjátok, mit kértek. Megihatjátok-é a <f>[17†]</f> pohárt, a melyet én megiszom; és megkeresztelkedhettek-é <f>[18†]</f> azzal a keresztséggel, a melylyel én megkeresztelkedem?</J>


text:
Azok pedig mondának néki: Megtehetjük. Jézus pedig monda nékik: <J>A pohárt ugyan, a melyet én megiszom, megiszszátok, és a keresztséggel, a melylyel én megkeresztelkedem, megkeresztelkedtek;</J>


text:
<J>De az én jobb és bal kezem felől való ülést nem az én dolgom megadni, hanem azoké lesz az, a kiknek elkészíttetett.</J>


text:
Jézus pedig magához szólítván őket, monda nékik: <J>Tudjátok, hogy azok, a kik a pogányok között fejedelmeknek <f>[19†]</f> tartatnak, uralkodnak felettök, és az ő nagyjaik hatalmaskodnak rajtok.</J>


text:
<J>De nem így lesz közöttetek; hanem, a ki nagy akar lenni <f>[20†]</f> közöttetek, az legyen a ti szolgátok;</J>


text:
<J>Mert az embernek Fia sem azért jött, hogy néki szolgáljanak, hanem hogy ő szolgáljon, és adja az ő életét váltságul sokakért.</J>


text:
És Jerikóba érkezének: és mikor ő és az ő tanítványai és nagy sokaság Jerikóból kimennek vala, a Timeus fia, a vak <f>[21†]</f> Bartimeus, ott üle az úton, koldulván.


text:
És a mikor meghallá, hogy ez a Názáreti Jézus, kezde kiáltani, mondván: Jézus, Dávidnak Fia, könyörülj rajtam!


text:
És sokan feddik vala őt, hogy hallgasson; de ő annál jobban kiáltja vala: Dávidnak Fia, könyörülj rajtam!


text:
Akkor Jézus megállván, mondá, hogy hívják elő. És előhívják vala a vakot, mondván néki: Bízzál; kelj föl, hív tégedet.


text:
És felelvén Jézus, monda néki: <J>Mit akarsz, hogy cselekedjem veled?</J> A vak pedig monda néki: Mester, hogy lássak.


text:
Jézus pedig monda néki: <J>Eredj el, a te hited megtartott <f>[22†]</f> téged.</J> És azonnal megjött a szemevilága, és követi vala Jézust az úton.


text:
<pb/>És mikor <f>[1†]</f> Jeruzsálemhez közeledének, Bethfagé és Bethánia felé, az olajfák hegyénél, elkülde kettőt tanítványai közül,


text:
És monda nékik: <J>Eredjetek abba a faluba, a mely előttetek van; és a mikor abba bejuttok, azonnal találtok egy megkötött vemhet, a melyen ember nem ült még soha; azt oldjátok el és hozzátok ide.</J>


text:
<J>És ha valaki azt mondja néktek: Miért <f>[2†]</f> teszitek ezt? mondjátok: Az Úrnak van szüksége reá. És azonnal elbocsátja azt ide.</J>


text:
Sokan pedig felső ruháikat az útra teríték, mások pedig ágakat szegdelnek vala a fákról és az útra hányják vala.


text:
A kik pedig előtte menének, és a kik követék, kiáltának, mondván: Hozsánna! Áldott, a ki <f>[3†]</f> jő az Úrnak nevében!


text:
<pb/>És beméne <f>[4†]</f> Jézus Jeruzsálembe, és a templomba; és mindent körülnézvén, mivelhogy az idő már késő vala, kiméne Bethániába a tizenkettővel.


text:
És meglátván messziről egy fügefát, a mely leveles vala, odaméne, ha talán találna valamit rajta: de odaérvén ahhoz, levélnél egyebet semmit sem talála; mert nem vala fügeérésnek ideje.


text:
Akkor felelvén Jézus, monda a fügefának: <f>[5†]</f> <J>Soha örökké ne egyék rólad gyümölcsöt senki</J>. És hallák az ő tanítványai.


text:
És Jeruzsálembe érkezének. És Jézus bemenvén a templomba, kezdé kiűzni azokat, a kik a templomban árulnak és vásárolnak vala; a pénzváltók asztalait, és a galambárúsok székeit pedig felforgatá;


text:
És tanít vala, mondván nékik: <J>Nincsen-é megírva: <f>[6†]</f> Az én házam imádság házának neveztetik minden nép között? Ti pedig <f>[7†]</f> rablók barlangjává tettétek azt.</J>


text:
És meghallák az írástudók és a főpapok, és tanakodnak vala, hogy mi módon veszíthetnék el őt. Mert félnek <f>[8†]</f> vala tőle, mivelhogy az egész sokaság álmélkodik vala az ő tanításán.


text:
Reggel pedig, a mikor mellette menének el, látják vala, hogy a fügefa <f>[9†]</f> gyökerestől kiszáradott.


text:
<J>Mert bizony mondom <f>[10†]</f> néktek, ha valaki azt mondja ennek a hegynek: Kelj fel és ugorjál a tengerbe! és szívében nem kételkedik, hanem hiszi, hogy a mit mond, megtörténik, meg lesz néki, a mit mondott.</J>


text:
<J>Azért mondom néktek: A <f>[11†]</f> mit könyörgéstekben kértek, higyjétek, hogy mindazt megnyeritek, és meglészen néktek.</J>


text:
<J>És mikor imádkozva megállotok, bocsássátok meg, ha valaki ellen valami panaszotok van; hogy a ti mennyei Atyátok is megbocsássa néktek a ti vétkeiteket.</J> <f>[12†]</f>


text:
Ha pedig <f>[13†]</f> ti meg nem bocsátotok, a ti mennyei Atyátok sem bocsátja meg a ti vétkeiteket.


text:
<pb/>És ismét Jeruzsálembe menének. Mikor pedig ő a templomban körüljára, hozzámennek <f>[14†]</f> vala a főpapok és az írástudók és a vének.


text:
És mondának néki: Micsoda hatalommal cselekszed ezeket? és ki adta néked a hatalmat, hogy ezeket cselekedd?


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Én is kérdek egy dolgot tőletek, és feleljetek meg nékem, akkor megmondom néktek, hogy miféle hatalomnál fogva cselekszem ezeket:</J>


text:
Azok pedig tanakodnak vala maguk között, mondván: Ha azt mondjuk: Mennyből, azt fogja mondani: Miért nem hittetek tehát néki?


text:
Ha pedig azt mondjuk: Emberektől, — félnek vala a néptől. Mert mindenki azt tartja vala Jánosról, hogy valóban próféta vala.


text:
Felelvén tehát, mondának Jézusnak: Nem tudjuk. Jézus is felelvén, monda nékik: <J>Én sem mondom meg néktek, miféle hatalomnál fogva cselekszem ezeket.</J>


text:
<pb/>És kezde nékik példázatokban beszélni: <f>[1†]</f> <J>Egy ember <f>[2†]</f> szőlőt ültetett, és körülvevé gyepűvel, és sajtót ása, és tornyot építe, és kiadá azt munkásoknak, és elutazék.</J>


text:
<J>És a maga idejében szolgát külde a munkásokhoz, hogy kapjon a munkásoktól a szőlő gyümölcséből.</J>


text:
<J>És ismét külde hozzájuk egy másik szolgát; azt pedig kővel dobálván meg, fejét betörék, és gyalázattal illetve, visszaküldék.</J>


text:
<J>És ismét másikat külde; ezt pedig megölék: és sok másokat; némelyeket megvervén, némelyeket pedig megölvén.</J>


text:
<J>Minthogy pedig még egy egyetlen szerelmes fia is vala, utoljára azt is elküldé hozzájok, ezt mondván: A fiamat meg fogják becsülni.</J>


text:
<J>Azok a munkások azonban ezt mondák magok között: Ez az örökös; jertek, öljük meg őt, és a miénk lesz az örökség.</J>


text:
<J>Ezt az írást sem olvastátok-é? A mely követ az építők megvetettek, az lett a szeglet fejévé.</J> <f>[4†]</f>


text:
És igyekeznek vala őt megfogni, de féltek a sokaságtól. Mert tudták, hogy a példázatot ellenük mondotta. Azért elhagyván őt, tovább menének.


text:
<pb/>És küldének hozzá némelyeket a farizeusok és a Heródes pártiak közül, hogy megfogják <f>[5†]</f> őt a beszédben.


text:
Azok pedig odamenvén, mondának néki: Mester, tudjuk hogy igaz vagy és nem gondolsz senkivel; mert nem tekintesz emberek személyére, hanem igazság szerint tanítod az Istennek útját. Szabad-é a császárnak adót fizetni vagy nem? Fizessünk-é vagy ne fizessünk?


text:
Ő pedig ismervén az ő képmutatásukat, monda nékik: <J>Mit kísértetek engem? Hozzatok nekem egy pénzt, hogy lássam.</J>


text:
Azok pedig hozának. És monda nékik: <J>Kié ez a kép és a felírás?</J> Azok pedig mondának néki: A Császáré.


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Adjátok <f>[6†]</f> meg a mi a Császáré, a Császárnak, és a mi az Istené, az Istennek.</J> És elálmélkodának ő rajta.


text:
<pb/>És jövének <f>[7†]</f> hozzá Sadduczeusok, a kik azt mondják, hogy nincsen feltámadás. És megkérdezék őt, mondván:


text:
Mester, Mózes <f>[8†]</f> azt írta nékünk, hogy ha valakinek fitestvére meghalt, és feleséget hagyott hátra, gyermekeket pedig nem hagyott, akkor az ő feleségét vegye el az ő fitestvére, és támasszon magot a fitestvérének.


text:
A feltámadáskor tehát, mikor feltámadnak, melyiköknek lesz a felesége? Mert mind a hétnek a felesége volt.


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Avagy nem azért tévelyegtek-é, mert nem ismeritek az írásokat, sem az Istennek hatalmát?</J>


text:
<J>Mert mikor a halálból feltámadnak, sem nem házasodnak, sem férjhez nem mennek, hanem olyanok lesznek, mint az angyalok a mennyekben.</J>


text:
<J>A halottakról pedig, hogy feltámadnak, nem olvastátok-é a Mózes könyvében, a csipkebokornál, hogy mi módon szólott néki <f>[9†]</f> az Isten, mondván: Én vagyok Ábrahám Istene, és Izsák Istene, és Jákób Istene.</J>


text:
<pb/>Akkor hozzá menvén egy az írástudók közül, a ki az ő vetekedésöket hallotta vala, és tudván, hogy jól megfelele nékik, megkérdezé tőle: Melyik az első minden <f>[10†]</f> parancsolatok között?


text:
Jézus pedig felele néki: <J>Minden parancsolatok között az első: <f>[11†]</f> Halljad Izráel: Az Úr, a mi Istenünk egy Úr.</J>


text:
<J>Szeressed azért az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből, és teljes elmédből és teljes erődből. Ez az első parancsolat.</J>


text:
<J>A második pedig hasonlatos ehhez: <f>[12†]</f> Szeresd felebarátodat, mint magadat. Nincs más ezeknél nagyobb parancsolat.</J>


text:
Akkor monda néki az írástudó: Jól van, Mester, igazán mondád, hogy egy Isten van, és nincsen kívüle más.


text:
És szeretni őt teljes szívből, teljes elméből, teljes lélekből és teljes erőből, és szeretni embernek felebarátját, mint <f>[13†]</f> önmagát, többet ér minden égőáldozatnál és véres áldozatnál.


text:
Jézus pedig látván, hogy bölcsen felelt vala, monda néki: <f>[14†]</f> <J>Nem messze vagy az Isten országától.</J> És többé senki sem meri vala őt megkérdezni.


text:
<pb/>És felele Jézus és monda, a mint a templomban tanít vala: <J>Mi módon mondják az írástudók, <f>[15†]</f> hogy a Krisztus Dávidnak Fia?</J>


text:
<J>Hiszen <f>[16†]</f> Dávid maga mondotta a <f>[17†]</f> Szent Lélek által: Monda az Úr az én uramnak: ülj az én jobb kezem felől, míglen vetem a te ellenségeidet lábaid alá zsámolyul.</J>


text:
<J>Tehát maga Dávid nevezi őt Urának, mimódon fia hát néki?</J> És a nagy sokaság örömest hallgatja vala őt.


text:
<pb/>Ő pedig monda nékik az ő tanításában: <J>Őrizkedjetek az írástudóktól, <f>[18†]</f> a kik örömest járnak hosszú köntösökben és szeretik a piaczokon való köszöntéseket.</J>


text:
<J>A kik az özvegyeknek házát fölemésztik <f>[19†]</f> és színből hosszan imádkoznak: ezek súlyosabb ítélet alá esnek.</J>


text:
<pb/>És leülvén Jézus a templomperselynek átellenében, nézi vala, hogy a sokaság miként vet pénzt a perselybe. <f>[20†]</f> Sok gazdag pedig sokat vet vala abba.


text:
És egy szegény özvegy asszony is <f>[21†]</f> odajövén, két fillért, azaz egy negyed pénzt vete bele.


text:
Akkor előszólítván tanítványait, monda nékik: <J>Bizony mondom néktek, hogy ez a szegény özvegy asszony többet vetett, hogynem mind a többi, a kik a perselybe vetettek vala.</J>


text:
<J>Mert azok mindnyájan az ő fölöslegükből vetének; ez pedig az ő szegénységéből, a mije csak volt, mind beveté, az ő egész vagyonát.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig a <f>[1†]</f> templomból kiméne, monda néki egy az ő tanítványai közül: Mester, nézd, milyen kövek és milyen épületek!


text:
Jézus pedig felelvén, monda néki: <J>Látod ezeket a nagy épületeket? Nem marad kő kövön, a mely le nem romboltatik.</J>


text:
Mikor pedig az olajfák hegyén ül vala, a templom átellenében, megkérdezék őt magukban Péter, Jakab, János és András:


text:
Mondd meg nékünk, mikor történnek meg ezek; és mi <i>lesz</i> a jel, a mikor mindezek beteljesednek?


text:
<J>Mikor pedig hallani fogtok háborúkról és háborúk híreiről, meg ne rémüljetek, mert meg kell lenniök; de <i>ez</i> még nem a vég.</J>


text:
<J>Mert nemzet nemzet ellen, és ország ország ellen támad; és lesznek földindulások mindenfelé, és lesznek éhségek és háborúságok.</J>


text:
<J>Nyomorúságoknak kezdetei ezek. Ti pedig vigyázzatok magatokra: mert törvényszékeknek adnak át <f>[2†]</f> titeket, és gyülekezetekben vernek meg titeket, és helytartók és királyok elé állítanak én érettem, bizonyságul ő nékik.</J>


text:
<J>Mikor pedig fogva visznek, hogy átadjanak titeket, ne aggodalmaskodjatok előre, hogy mit szóljatok, és ne gondolkodjatok, hanem a mi adatik néktek abban az órában, azt szóljátok; mert nem ti vagytok, a kik szólotok, hanem a Szent Lélek.</J>


text:
<J>Halálra fogja pedig adni testvér testvérét, atya gyermekét; és magzatok támadnak szülők ellen, és megöletik őket.</J>


text:
<J>És lesztek gyűlöletesek mindenki előtt az én nevemért; de a ki mindvégig megmarad, az megtartatik.</J>


text:
<J>Mikor pedig <f>[3†]</f> látjátok a pusztító utálatosságot, a melyről Dániel próféta szólott, ott állani, a hol nem kellene (a ki <f>[4†]</f> olvassa, értse meg), akkor a kik Júdeában lesznek, fussanak a hegyekre;</J>


text:
<J>A háztetőn levő pedig le ne szálljon a házba, se be ne menjen, hogy házából valamit kivigyen;</J>


text:
<J>Mert azok a <f>[5†]</f> napok olyan nyomorúságosak lesznek, a milyenek a világ kezdete óta, a melyet Isten teremtett, mind ez ideig nem voltak, és nem is lesznek.</J>


text:
<J>És ha az Úr meg nem rövidítette volna azokat a napokat, egyetlen test sem menekülne meg; de a választottakért, a kiket kiválasztott, megrövidítette azokat a napokat.</J>


text:
<J>Ha pedig akkor ezt mondja néktek valaki: Ímé itt <f>[6†]</f> a Krisztus, vagy: Ímé amott, ne higyjétek.</J>


text:
<J>Mert hamis Krisztusok és hamis próféták támadnak, és jeleket és csodákat tesznek, hogy elhitessék, ha lehet, <i>még</i> a választottakat is.</J>


text:
<J>És akkor meglátják <f>[7†]</f> az embernek Fiát eljőni felhőkben nagy hatalommal és dicsőséggel.</J>


text:
<J>És akkor elküldi az <f>[8†]</f> ő angyalait, és egybegyűjti az ő választottait a négy szelek felől, a föld végső határától az ég végső határáig.</J>


text:
<J>A fügefáról <f>[9†]</f> vegyétek pedig a példát. A mikor ága már zsendül, és levelet hajt, tudjátok, hogy közel van a nyár.</J>


text:
<J>Azonképen ti is, mikor látjátok, hogy ezek meglesznek, tudjátok meg, hogy közel van, az ajtó előtt.</J>


text:
<J>Arról a napról és óráról pedig senki semmit sem tud, sem az égben az angyalok, sem a Fiú, hanem csak az Atya.</J>


text:
<J>Figyeljetek, vigyázzatok és imádkozzatok; mert nem tudjátok, <f>[11†]</f> mikor jő el az az idő.</J>


text:
<J>Úgy mint az az ember, a <f>[12†]</f> ki messze útra kelve, házát elhagyván, és szolgáit felhatalmazván, és kinek-kinek a maga dolgát megszabván, az ajtónállónak is megparancsolta, hogy vigyázzon.</J>


text:
<J>Vigyázzatok azért, mert nem tudjátok, mikor érkezik meg a háznak ura, este-é vagy éjfélkor, vagy kakasszókor, vagy reggel?</J> <f>[13†]</f>


text:
<pb/>Két nap mulva pedig húsvét vala <f>[1†]</f> és a kovásztalan kenyerek ünnepe. És a főpapok és az írástudók tanakodnak vala, hogy csalárdsággal mimódon fogják meg és öljék meg őt.


text:
Mikor pedig Bethániában <f>[2†]</f> a poklos Simon házánál vala, a mint asztalhoz üle, egy asszony méne oda, a kinél alabástrom edény vala valódi és igen drága nárdus olajjal; és eltörvén az alabástrom edényt kitölté <i>azt</i> az ő fejére.


text:
Mert el lehetett volna azt adni háromszáz pénznél is többért, és odaadni a szegényeknek. És zúgolódnak vala ellene.


text:
<J>Mert <f>[3†]</f> a szegények mindenkor veletek lesznek, és a mikor csak akarjátok, jót tehettek velök; de én nem leszek mindenkor veletek.</J>


text:
<J>Bizony mondom néktek: Valahol csak prédikálják ezt az evangyéliomot az egész világon, a mit ez az asszony cselekedett, azt is hirdetni fogják az ő emlékezetére.</J>


text:
Akkor Júdás, az Iskariotes, <f>[4†]</f> egy a tizenkettő közül, elméne a főpapokhoz, hogy őt azoknak elárulja.


text:
Azok pedig, a mint meghallák, örvendezének, és igérék, hogy pénzt adnak néki. Ő pedig keresi vala, mimódon árulhatná el őt jó alkalommal.


text:
<pb/>És a kovásztalan <f>[5†]</f> kenyerek ünnepének első napján, mikor a húsvéti bárányt vágják vala, mondának néki az ő tanítványai: Hol akarod, hogy elmenvén megkészítsük, hogy megehesd a húsvéti bárányt?


text:
Akkor elkülde kettőt az ő tanítványai közül, és monda nékik: <J>Menjetek el a városba, és egy ember jő előtökbe, a ki egy korsó vizet visz; kövessétek őt,</J>


text:
<J>És a hová bemegy, mondjátok a házi gazdának: A Mester kérdi: hol van az a szállás, a hol megeszem az én tanítványaimmal a húsvéti bárányt?</J>


text:
Elmenének azért az ő tanítványai, és jutának a városba, és úgy találák, a mint nékik megmondotta, és elkészíték a húsvéti bárányt.


text:
És a mikor leülnek és esznek vala monda Jézus: <J>Bizony mondom néktek, egy közületek elárul engem, a <f>[6†]</f> ki velem eszik.</J>


text:
<J>Az embernek Fia jóllehet elmegy, a mint meg van írva felőle; de jaj annak az embernek, a ki az embernek Fiát elárulja; jobb lenne annak az embernek, ha nem született volna.</J>


text:
És mikor ők evének, vévén Jézus a kenyeret, és hálákat adván, megtöré és adá nékik, mondván: <J>Vegyétek, egyétek; ez az én testem.</J> <f>[7†]</f>


text:
<J>Bizony mondom néktek, nem iszom többé a szőlőtőnek gyümölcséből mind ama napig, a mikor mint újat iszom azt az Isten országában.</J>


text:
És monda nékik Jézus: <J>Ezen az éjszakán <f>[8†]</f> mindnyájan megbotránkoztok bennem; mert meg van írva: Megverem <f>[9†]</f> a pásztort, és elszélednek a juhok.</J>


text:
És <f>[11†]</f> monda néki Jézus: <J>Bizony mondom néked, hogy ma, ezen az éjszakán, mielőtt a kakas <f>[12†]</f> kétszer szólana, háromszor tagadsz meg engem.</J>


text:
Ő pedig annál inkább erősíti vala: Ha veled együtt kell is meghalnom, semmiképen meg nem tagadlak téged. Hasonlóképen szólanak vala a többiek is.


text:
<pb/>És menének <f>[13†]</f> ama helyre, a melynek Gecsemáné a neve; és monda az ő tanítványainak: <J>Üljetek le itt, a míg imádkozom.</J>


text:
És monda nékik: <f>[14†]</f> <J>Szomorú az én lelkem mind halálig; maradjatok itt, és vigyázzatok.</J>


text:
És egy kevéssé előre menvén, a földre esék, és imádkozék, hogy, ha lehetséges, múljék el tőle ez az óra;


text:
És monda: <J>Abba, Atyám! Minden lehetséges néked. Vidd el tőlem ezt a poharat; <f>[15†]</f> mindazáltal ne az én akaratom <i>legyen meg,</i> hanem a tied.</J>


text:
Azután visszatére és aluva találá őket, és monda Péternek: <J>Simon, alszol? Nem bírtál egy óráig vigyázni?</J>


text:
<J>Vigyázzatok és imádkozzatok, hogy kísértetbe ne jussatok; a lélek ugyan kész, de a test erőtelen.</J>


text:
A mikor pedig visszatére, ismét aluva találá őket; mert a szemeik megnehezedtek vala, és nem tudták mit feleljenek néki.


text:
Harmadszor is jöve, és monda nékik: <J>Aludjatok immár és nyugodjatok. Elég; eljött az óra; ímé az embernek Fia a bűnösök kezébe adatik.</J>


text:
<pb/>És mindjárt még mikor ő szól vala, <f>[16†]</f> eljöve Júdás, egy a tizenkettő közül, és vele együtt nagy sokaság, fegyverekkel és botokkal, a főpapoktól, az írástudóktól és a vénektől.


text:
Az ő elárulója pedig jelt ada nékik, mondván: A kit megcsókolok majd, ő az; fogjátok meg azt, és vigyétek el biztonsággal.


text:
De egy az ott állók közül az ő szablyáját kivonván, a főpap szolgájához csapa, és levágá annak fülét.


text:
Jézus pedig felelvén, monda nékik: <J>Mint egy rablóra, úgy jöttetek-é reám fegyverekkel és botokkal, hogy megfogjatok engem?!</J>


text:
<J>Naponta nálatok valék, a templomban tanítva, és nem fogtatok meg engem; de <i>szükség,</i> hogy az írások beteljesedjenek.</J>


text:
Péter pedig távolról követé őt, be egészen a főpap udvaráig: és ott üle a szolgákkal, és melegszik vala a tűznél.


text:
<pb/>A főpapok <f>[17†]</f> pedig és az egész tanács bizonyságot keresnek vala Jézus ellen, hogy megölhessék őt; de nem találnak vala.


text:
Mert sokan tesznek vala <i>ugyan</i> hamis tanúbizonyságot ellene, de a bizonyságtételek nem valának megegyezők.


text:
Mi hallottuk, mikor ezt mondá: <J>Én <f>[18†]</f> lerontom ezt a kézzel csinált templomot, és három nap alatt mást építek, a mely nem kézzel csináltatott.</J>


text:
Akkor a főpap odaállván a középre, megkérdé Jézust, mondván: Semmit sem felelsz-é? Miféle bizonyságot tesznek ezek te ellened?


text:
Ő <f>[19†]</f> pedig hallgat vala, és semmit sem felele. Ismét megkérdezé őt a főpap, és monda néki: Te vagy-é a Krisztus, az áldott <i>Isten</i> Fia?


text:
Jézus pedig monda: <J>Én vagyok. És meglátjátok majd az embernek Fiát ülni a hatalomnak jobbján, és eljőni az ég felhőivel.</J>


text:
Hallátok a káromlást. Mi tetszik néktek? Azok pedig halálra méltónak ítélték őt mindnyájan. <f>[20†]</f>


text:
És kezdék őt némelyek köpdösni, és az ő orczáját elfedni, és őt öklözni, és mondani néki: Prófétálj! A szolgák pedig arczul csapdossák vala őt.


text:
Ő pedig megtagadá, mondván: Nem ismerem, s nem is értem, mit mondasz. És kiméne a tornáczra; és a kakas megszólala.


text:
Ő pedig ismét megtagadá. De kevés idő múlva az ott állók ismét mondják vala Péternek: Bizony közülök való vagy; mert Galileabeli is vagy, és a beszéded <i>is</i> hasonló.


text:
És másodszor szóla a kakas. És Péternek eszébe juta a beszéd, a melyet néki <f>[22†]</f> Jézus mondott vala, <J>hogy mielőtt a kakas kétszer szólana, háromszor megtagadsz engem.</J> És sírva fakada.


text:
<pb/>És mindjárt reggel <f>[1†]</f> tanácsot tartván a főpapok a vénekkel és írástudókkal, és az egész tanács, megkötözvén Jézust, elvivék és átadák Pilátusnak.


text:
És megkérdé őt Pilátus: <f>[2†]</f> <J>Te vagy-é a zsidók királya?</J> Ő pedig felelvén, monda néki: Te mondod.


text:
Pilátus pedig ismét megkérdé őt, mondván: Semmit sem felelsz-é? Ímé, mennyi tanúbizonyságot szólnak ellened!


text:
Vala pedig egy Barabbás nevű, megkötöztetve ama lázadókkal együtt, a kik a lázadás alkalmával gyilkosságot követtek vala el.


text:
Pilátus pedig felelvén, ismét monda nékik: Mit akartok tehát, hogy cselekedjem ezzel, a kit a zsidók királyának mondotok?


text:
Pilátus pedig monda nékik: Mert mi rosszat cselekedett? Azok pedig annál jobban kiáltanak vala: Feszítsd meg őt!


text:
Pilátus pedig eleget akarván tenni a sokaságnak, elbocsátá nékik Barabbást, Jézust pedig megostoroztatván, kezökbe adá, hogy megfeszítsék.


text:
<pb/>Mikor pedig <f>[5†]</f> kicsúfolták őt, leveték róla a bíbor ruhát, és a maga ruháiba öltözteték; és kivivék őt, hogy megfeszítsék.


text:
És kényszerítének egy mellettök elmenőt, bizonyos czirénei Simont, a <f>[6†]</f> ki a mezőről jő vala, Alekszándernek és <f>[7†]</f> Rufusnak az atyját, hogy vigye az ő keresztjét.


text:
És vivék őt a Golgotha <f>[8†]</f> <i>nevű</i> helyre, a mely megmagyarázva annyi, mint: koponya helye.


text:
Az arra menők pedig szidalmazzák vala őt, fejüket hajtogatván és mondván: Hah! a ki <f>[13†]</f> lerontod a templomot, és három nap alatt fölépíted;


text:
Hasonlóképen pedig a főpapok is, csúfolodván egymás között, az írástudókkal együtt mondják vala: Másokat megtartott, magát nem bírja megtartani.


text:
A Krisztus, az Izráel királya, szálljon le most a keresztről, hogy lássuk és higyjünk. A kiket vele feszítettek meg, azok is szidalmazzák vala őt.


text:
És kilencz órakor fennszóval kiálta Jézus mondván: <f>[15†]</f> <J>Elói, Elói! Lamma Sabaktáni?</J> a mi megmagyarázva annyi, mint: <J>Én Istenem, én Istenem! miért hagyál el engemet?</J>


text:
Egy ember pedig odafutamodék és egy szivacsot megtöltvén eczettel és azt nádszálra tűzvén, inni ada néki, mondván: Hagyjátok el, lássuk, ha eljő-é Illés, hogy levegye őt.


text:
Látván pedig a százados, a ki vele átellenben áll vala, hogy ekként kiáltva bocsátá ki lelkét, monda: Bizony, ez az ember Isten Fia vala!


text:
Valának pedig asszonyok is, a kik <f>[17†]</f> távolról nézik vala, a kik között vala Mária Magdaléna, <f>[18†]</f> és Mária, a kis Jakabnak és Józsénak anyja, és Salomé,


text:
A kik, mikor Galileában vala, akkor is követték vala őt, és szolgálnak vala néki; és sok más asszony, a kik vele mentek vala fel Jeruzsálembe.


text:
Eljöve az arimathiai József, egy tisztességes tanácsbeli, a ki maga is várja vala az Isten országát; beméne bátran Pilátushoz, és kéré Jézusnak testét.


text:
Pilátus pedig csodálkozék, hogy immár meghalt volna; és magához hivatva a századost, megkérdé tőle, ha régen halt-é meg?


text:
Ő pedig gyolcsot vásárolván, és levévén őt, begöngyölé a gyolcsba, és elhelyezé egy sírboltba, a mely kősziklából vala kivágva; és követ hengeríte a sírbolt szájára.


text:
<pb/>Mikor pedig elmult a szombat, <f>[1†]</f> Mária Magdaléna, és Mária a Jakab <i>anyja</i>, és Salomé, drága keneteket vásárlának, hogy elmenvén, megkenjék őt.


text:
Az pedig monda nékik: Ne féljetek. A Názáreti Jézust keresitek, a ki megfeszíttetett; föltámadott, nincsen itt; ímé a hely, a hová őt helyezék.


text:
De menjetek el, mondjátok meg az ő tanítványainak és Péternek, hogy előttetek megyen Galileába; ott meglátjátok őt, a mint megmondotta néktek. <f>[2†]</f>


text:
És nagyhamar kijövén, elfutának a sírbolttól, mert félelem és álmélkodás fogta vala el őket; és senkinek semmit sem szólának, mert félnek vala.


text:
<pb/>Mikor pedig reggel, a hétnek első napján föltámadott vala, megjelenék először Mária Magdalénának, a kiből <f>[3†]</f> hét ördögöt űzött vala ki.


text:
Ezután pedig közülök kettőnek jelenék <f>[4†]</f> meg más alakban, útközben, mikor a mezőre mennek vala.


text:
<pb/>Azután, mikor asztalnál ülnek vala megjelenék magának a <f>[5†]</f> tizenegynek, és szemükre hányá az ő hitetlenségöket és keményszívűségöket, hogy azoknak, a kik őt feltámadva látták vala, nem hivének,


text:
<J>Azokat pedig, a kik hisznek, ilyen jelek követik: az én nevemben <f>[6†]</f> ördögöket űznek; <f>[7†]</f> új nyelveken szólnak.</J>


text:
<J>Kígyókat <f>[8†]</f> vesznek föl; és ha valami halálost isznak, meg nem árt nékik: betegekre <f>[9†]</f> vetik kezeiket, és meggyógyulnak.</J>


text:
<pb/>Az Úr azért, minekutána szólott vala nékik, felviteték <f>[10†]</f> a mennybe, és üle az Istennek jobbjára. <f>[11†]</f>


text:
Azok pedig kimenvén, prédikálának mindenütt, az Úr együtt munkálván velök, és megerősítvén az ígét a <f>[12†]</f> jelek által, a melyek követik vala. Ámen!


text:
<pb/>Mivelhogy sokan kezdették rendszerint megírni azoknak a dolgoknak az elbeszélését, a melyek minálunk beteljesedtek,


text:
Tetszék énnékem is, ki eleitől fogva mindeneknek szorgalmasan végére jártam, hogy azokról rendszerint írjak néked, <f>[1†]</f> jó Theofilus,


text:
<pb/>Heródesnek, a Júdea királyának idejében vala egy Zakariás nevű pap az Abia rendjéből; <f>[2†]</f> az ő felesége pedig az Áron leányai közül való vala, és annak neve Erzsébet.


text:
És mind a ketten igazak valának az Isten előtt, kik az Úrnak minden parancsolataiban és rendeléseiben feddhetetlenül jártak.


text:
És nem volt nékik gyermekük, mert Erzsébet meddő vala, és mind a ketten <i>immár</i> idős emberek valának.


text:
A papi tiszt szokása szerint reá jutott a sor, hogy bemenvén <f>[3†]</f> az Úrnak templomába, jó illatot gerjesszen.


text:
Monda pedig az angyal néki: Ne félj Zakariás; mert meghallgattatott a te könyörgésed, és a te feleséged Erzsébet szül néked fiat, és nevezed az ő nevét Jánosnak.


text:
Mert nagy lészen az Úr előtt, és bort és részegítő italt nem iszik; <f>[4†]</f> és betelik Szent Lélekkel még az ő anyjának méhétől fogva.


text:
És ez <i>Ő</i> előtte fog járni az Illés lelkével és erejével, <f>[5†]</f> hogy az atyák szívét a fiakhoz térítse, és az engedetleneket az igazak bölcsességére, hogy készítsen az Úrnak tökéletes népet.


text:
És monda Zakariás az angyalnak: Miről tudhatom én ezt meg? mert én vén vagyok, és az én feleségem <i>is</i> igen idős.


text:
És felelvén az angyal, monda néki: Én <f>[6†]</f> Gábriel vagyok, ki az Isten előtt állok; és küldettem, hogy szóljak veled, és ez örvendetes dolgokat jelentsem néked.


text:
És ímé megnémulsz és nem szólhatsz mindama napig, a melyen ezek meglesznek: mivelhogy nem hittél az én beszédimnek, a melyek beteljesednek az ő idejökben.


text:
És kijövén, nem szólhata nékik; eszökbe vevék azért, hogy látást látott a templomban; mert ő <i>csak</i> integetett nékik, és néma maradt.


text:
Így cselekedett velem az Úr a napokban, a melyekben <i>reám</i> tekinte, hogy elvegye az én gyalázatomat az <f>[7†]</f> emberek között.


text:
<pb/>A hatodik hónapban pedig elküldeték Gábriel angyal Istentől Galileának városába, a melynek neve Názáret,


text:
Egy szűzhöz, a ki a Dávid házából való József nevű <f>[8†]</f> férfiúnak volt eljegyezve. A szűznek neve pedig Mária.


text:
És bemenvén az angyal ő hozzá, monda néki: Örülj, kegyelembe fogadott! Az Úr veled van, áldott vagy te az asszonyok között.


text:
És ímé fogansz a te méhedben, <f>[9†]</f> és szülsz fiat, és nevezed az ő nevét <f>[10†]</f> JÉZUSNAK.


text:
Ez nagy lészen, és a Magasságos Fiának hivattatik; és néki adja az Úr Isten a Dávidnak, az ő atyjának, <f>[11†]</f> királyi székét;


text:
És felelvén az angyal, monda néki: A Szent Lélek száll te reád, <f>[13†]</f> és a Magasságosnak ereje árnyékoz meg téged; azért a mi születik is szentnek hivatik, Isten Fiának.


text:
És ímé Erzsébet, a te rokonod, ő is fogant fiat az ő vénségében; és ez <i>már</i> a hatodik hónapja néki, a kit meddőnek hívtak:


text:
Monda pedig Mária: Imhol az Úrnak szolgálója; legyen nékem a te beszéded szerint. És elméne ő tőle az angyal.


text:
És lőn, mikor hallotta Erzsébet Mária köszöntését, a magzat repese az ő méhében; és betelék Erzsébet Szent Lélekkel;


text:
És fennszóval kiálta, mondván: Áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te méhednek gyümölcse.


text:
Mert ímé, mihelyt a te köszöntésednek szava füleimbe hatolt, a magzat örvendezéssel kezde repesni az én méhemben.


text:
Mert reá tekintett az ő szolgáló leányának alázatos állapotjára; mert ímé mostantól fogva boldognak mondanak engem minden nemzetségek.


text:
Hatalmas dolgot cselekedék karjának <f>[17†]</f> ereje által, elszéleszté az ő szívök gondolatában felfuvalkodottakat.


text:
(A miképen szólott volt a mi atyáinknak), Ábrahám iránt <f>[20†]</f> és az ő magva iránt mindörökké!


text:
És meghallák az ő szomszédai és rokonai, hogy az Úr nagy kegyelmességet cselekedett ő vele; és együtt örülének vele.


text:
És lőn nyolczad napon, eljövének, hogy körülmetéljék <f>[21†]</f> a gyermeket; és az ő atyja nevéről Zakariásnak akarák őt nevezni.


text:
És félelem szállott minden ő szomszédaikra; és Júdeának egész hegyes tartományában elhirdettetének mind e dolgok.


text:
És szívökre vevék mindenek, a kik hallák, mondván: Vajjon mi lesz e gyermekből? És az Úrnak keze vala ő vele.


text:
Hogy irgalmasságot cselekedjék a mi atyáinkkal, és megemlékezzék az ő szent <f>[23†]</f> szövetségéről,


text:
Te pedig kis gyermek, a magasságos <i>Isten</i> prófétájának hivattatol; mert az Úr előtt jársz, <f>[26†]</f> hogy az ő útait megkészítsed;


text:
A mi Istenünk nagy irgalmasságáért, a melylyel meglátogatott minket a naptámadat <f>[28†]</f> a magasságból,


text:
Hogy megjelenjék azoknak, a kik a sötétségben és <f>[29†]</f> a halálnak árnyékában ülnek; hogy igazgassa a mi lábainkat a békességnek útjára!


text:
A kis gyermek pedig nevekedik és erősödik vala lélekben; és a pusztában vala mind ama napig, a melyen megmutatta magát az <f>[30†]</f> Izráelnek.


text:
<pb/>És lőn azokban a napokban, Augusztus császártól parancsolat adaték ki, hogy mind az egész föld összeirattassék.


text:
Felméne pedig József is Galileából, Názáret városából Júdeába, a Dávid városába, <f>[1†]</f> mely Bethlehemnek neveztetik, mivelhogy a Dávid házából és háznépe közül való volt;


text:
És szülé <f>[2†]</f> az ő elsőszülött fiát; és bepólyálá őt, és helyhezteté őt a jászolba, mivelhogy nem vala nékik helyök a vendégfogadó háznál.


text:
Valának pedig pásztorok azon a vidéken, a kik künn a mezőn tanyáztak és vigyáztak éjszakán az ő nyájok mellett.


text:
És ímé az Úrnak angyala hozzájok jöve, és az Úrnak dicsősége körülvevé őket: és nagy félelemmel megfélemlének.


text:
És monda az angyal nékik: Ne féljetek, mert ímé hirdetek néktek nagy örömet, mely az egész népnek öröme lészen:


text:
És hirtelenséggel jelenék az angyallal mennyei seregek sokasága, <f>[3†]</f> a kik az Istent dícsérik és ezt mondják vala:


text:
Dicsőség a magasságos <i>mennyek</i>ben az Istennek, és e földön békesség, és az emberekhez jó akarat!


text:
És lőn, hogy mikor elmentek az angyalok ő tőlök a mennybe, mondának a pásztoremberek egymásnak: Menjünk el mind Bethlehemig, és lássuk meg e dolgot, a melyet az Úr megjelentett nékünk.


text:
Elmenének azért sietséggel, és megtalálák Máriát és Józsefet, és a kis gyermeket, ki a jászolban fekszik vala.


text:
A pásztorok pedig visszatérének, dicsőítvén és dícsérvén az Istent mind azok felől, a miket hallottak és láttak, a mint nékik megmondatott.


text:
<pb/>És mikor betölt a nyolcz nap, hogy <f>[4†]</f> a kis gyermeket körülmetéljék, nevezék az ő nevét Jézusnak, a mint őt az angyal nevezte, mielőtt fogantatott volna anyja méhében.


text:
Mikor pedig betöltek <i>Mária</i> tisztulásának napjai a Mózes <f>[5†]</f> törvénye szerint, felvivék őt Jeruzsálembe, hogy bemutassák az Úrnak.


text:
(A mint megiratott az Úr törvényében, <f>[6†]</f> hogy: Minden elsőszülött fiú az Úrnak szenteltessék),


text:
És hogy áldozatot adjanak, a szerint a mint megmondatott az Úr törvényében: <f>[7†]</f> Egy pár gerliczét, vagy két galambfiat.


text:
És ímé vala Jeruzsálemben egy ember, a kinek neve Simeon volt, és ez az ember igaz és istenfélő vala, a ki várta az Izráel vigasztalását, és a Szent Lélek vala ő rajta.


text:
És kijelentetett néki a Szent Lélek által, hogy addig halált nem lát, a míg meg nem látja az Úrnak Krisztusát.


text:
És ő a Lélek indításából a templomba méne, és mikor a gyermek Jézust bevivék szülői, hogy ő érette a törvény szokása szerint cselekedjenek,


text:
És megáldá őket Simeon, és monda Máriának, az ő anyjának: Ímé ez vettetett sokaknak elestére <f>[10†]</f> és feltámadására az Izráelben; és jegyül, a kinek <i>sokan</i> ellene <f>[11†]</f> mondanak;


text:
Sőt a te lelkedet is általhatja az éles tőr; <f>[12†]</f> hogy sok szív gondolatai nyilvánvalókká legyenek.


text:
És vala egy prófétaasszony, Anna, a Fánuel leánya, az Áser nemzetségéből (ez sok időt élt, miután az ő szűzességétől fogva hét esztendeig élt férjével,


text:
És ez mintegy nyolczvannégy esztendős özvegy vala), a ki nem távozék el a templomból, hanem bőjtölésekkel és imádkozásokkal szolgál vala éjjel és nappal.


text:
Ez is ugyanazon órában oda állván, hálát adott az Úrnak, és szóla ő felőle mindeneknek, a kik Jeruzsálemben a váltságot várták.


text:
És mikor mindent elvégeztek az Úr törvénye szerint, visszatérének Galileába, az ő városukba, Názáretbe.


text:
A kis gyermek pedig növekedék, és erősödék lélekben, teljesedve bölcsességgel; és az Istennek kegyelme vala ő rajta.


text:
És mikor eltelének a napok, mikor ők visszatérének, a gyermek Jézus visszamarada Jeruzsálemben; és nem vevék észre sem József, sem az ő anyja;


text:
Hanem azt gondolván, hogy az úti társaságban van, egy napi járó földet menének, és keresék őt a rokonok és az ismerősök között;


text:
És lőn, hogy harmadnapra megtalálták őt a templomban, a doktorok között ülve, a mint őket hallgatta, és kérdezgette őket.


text:
És meglátván őt, elcsodálkozának, és monda néki az ő anyja: Fiam, miért cselekedted ezt velünk? Ímé atyád és én nagy bánattal kerestünk téged.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Mi dolog, hogy engem kerestetek? Avagy nem tudjátok-é, hogy nékem azokban kell foglalatosnak lennem, <f>[15†]</f> a melyek az én Atyámnak dolgai?</J>


text:
És aláméne velök, és méne Názáretbe; és engedelmes vala nékik. És az ő anyja szívében tartá mind ezeket a dolgokat.


text:
Jézus pedig gyarapodék bölcsességben és testének állapotjában, és az Isten és emberek előtt való kedvességben.


text:
<pb/>Tibérius császár uralkodásának tizenötödik esztendejében pedig, mikor Júdeában Ponczius Pilátus volt a helytartó, és Galileának negyedes fejedelme Heródes, Iturea és Trakhónitis tartományának pedig negyedes fejedelme az ő testvére Filep, Abiléné negyedes fejedelme meg Lisániás,


text:
Annás és Kajafás <f>[1†]</f> főpapsága alatt, lőn az Úrnak szava Jánoshoz, a Zakariás fiához, <f>[2†]</f> a pusztában,


text:
És méne <f>[3†]</f> a Jordán mellett lévő minden tartományba prédikálván a megtérés keresztségét a bűnöknek bocsánatjára;


text:
A mint meg van írva Ésaiás próféta beszédeinek könyvében, ki <i>ezt</i> mondja: Kiáltónak <f>[4†]</f> szava a pusztában: Készítsétek meg az Úrnak útját, egyengessétek az ő ösvényeit.


text:
Minden völgy betöltetik, minden hegy és halom megalacsonyíttatik; és az egyenetlenek egyenesekké, és a göröngyös útak símákká lesznek;


text:
Monda azért a sokaságnak, a mely kiméne hozzá, hogy általa megkereszteltessék: Viperák fajzati, <f>[6†]</f> kicsoda intett meg titeket, hogy a bekövetkező harag elől meneküljetek?


text:
Teremjetek azért megtéréshez méltó gyümölcsöket, és ne mondogassátok magatokban: Ábrahám a mi atyánk! mert mondom néktek, hogy az Isten ezekből a kövekből is támaszthat fiakat Ábrahámnak.


text:
Immár pedig a fejsze is rávettetett a fák gyökerére: <f>[7†]</f> minden fa azért, a mely jó gyümölcsöt nem terem, kivágattatik és a tűzre vettetik.


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: A kinek két köntöse van, egyiket adja annak, a kinek nincs; <f>[8†]</f> és a kinek van eledele, hasonlókép cselekedjék.


text:
És megkérdék őt a vitézek is, mondván: Hát mi mit cselekedjünk? És monda nékik: Senkit se háborítsatok, se ne patvarkodjatok; és elégedjetek meg zsoldotokkal.


text:
Mikor pedig a nép várt és szívökben mind azon gondolkoztak János felől, hogy vajjon nem ő-é a Krisztus;


text:
Felele János mindeneknek, mondván: Én ugyan keresztellek titeket vízzel; <f>[9†]</f> de eljő, a ki nálamnál erősebb, a kinek nem vagyok méltó, hogy sarujának kötőjét megoldjam: az majd keresztel titeket Szent Lélekkel <f>[10†]</f> és tűzzel:


text:
Kinek szórólapátja <f>[11†]</f> kezében van, és megtisztítja szérűjét; és a gabonát az ő csűrébe takarja, a polyvát pedig megégeti olthatatlan tűzzel.


text:
Mikor pedig Heródes, a negyedes fejedelem, megfeddetett ő tőle Heródiásért, az ő testvérének, Filepnek feleségéért és mindama gonoszságokért, a miket Heródes cselekedett,


text:
<pb/>Lőn pedig, hogy mikor az egész nép megkeresztelkedett, és Jézus is megkereszteltetett, <f>[13†]</f> és imádkozott, megnyilatkozék az ég,


text:
És leszálla ő reá a Szent <f>[14†]</f> Lélek testi ábrázatban mint egy galamb, és szózat lőn mennyből, ezt mondván: Te vagy amaz én szerelmes Fiam, <f>[15†]</f> te benned gyönyörködöm!


text:
Maga Jézus pedig mintegy harmincz esztendős volt, mikor <i>tanítani</i> kezdett, ki, a mint állítják vala, a József fia <f>[16†]</f> vala, <i>ez pedig</i> a Hélié,


text:
<i>Ez</i> Aminádábé, <f>[17†]</f> <i>ez</i> Arámé, <i>ez</i> Esroné, <i>ez</i> Fáresé, <i>ez</i> <f>[18†]</f> Júdáé.


text:
<i>Ez</i> Jákóbé, <i>ez</i> Izsáké, <i>ez</i> Ábrahámé, <i>ez</i> Táréé, <f>[19†]</f> <i>ez</i> Nákhoré,


text:
<i>Ez</i> Kajnáné, <i>ez</i> Arfaksádé, <i>ez</i> Semé, <i>ez</i> <f>[20†]</f> Noéé, <i>ez</i> Lámekhé,


text:
<i>Ez</i> Énósé, <f>[21†]</f> <i>ez</i> Sethé, <i>ez</i> <f>[22†]</f> Ádámé, <i>ez pedig</i> <f>[23†]</f> az Istené.


text:
<pb/>Jézus pedig Szent Lélekkel telve, <f>[1†]</f> visszatére a Jordántól, és viteték a <f>[2†]</f> Lélektől a pusztába


text:
Negyven napig, kísértetvén az ördög által. És nem evék semmit azokban a napokban; de mikor azok elmúltak, végre megéhezék.


text:
Jézus pedig felele néki, mondván: <J>Meg van írva, hogy nemcsak kenyérrel <f>[3†]</f> él az ember, hanem az Istennek minden ígéjével.</J>


text:
Majd felvivén őt az ördög egy nagy magas hegyre, megmutatá néki e föld minden országait egy szempillantásban,


text:
És monda néki az ördög: Néked adom mindezt a hatalmat és ezeknek dicsőségét; mert nékem adatott, és annak adom, a kinek akarom;


text:
Felelvén pedig Jézus, monda néki: <J>Távozz tőlem, Sátán; mert meg van írva: Az Urat, a te Istenedet <f>[4†]</f> imádd, és csak néki szolgálj.</J>


text:
Azután Jeruzsálembe vivé őt, és a templom ormára állítván, monda néki: Ha Isten Fia vagy, vesd alá magad innét;


text:
Felelvén pedig Jézus, monda néki: <J>Megmondatott: Ne <f>[6†]</f> kísértsd az Urat, a te Istenedet.</J>


text:
<pb/>Jézus pedig megtére a Léleknek erejével Galileába: <f>[7†]</f> és híre méne néki az egész környéken.


text:
És méne Názáretbe, a hol felneveltetett: és beméne, szokása szerint, szombatnapon a zsinagógába, és felálla olvasni.


text:
És adák néki az Ésaiás próféta könyvét; és a könyvet feltárván, arra a helyre nyita, a hol ez vala írva:


text:
<J>Az Úrnak lelke <i>van</i> én rajtam, mivelhogy felkent engem, hogy a szegényeknek az evangyéliomot hirdessem, elküldött, hogy a töredelmes szívűeket meggyógyítsam, hogy a foglyoknak szabadulást hirdessek és a vakok szemeinek megnyilását, hogy szabadon bocsássam a lesujtottakat,</J>


text:
És behajtván a könyvet, átadá a szolgának, és leüle. És a zsinagógában mindenek szemei ő reá valának függesztve.


text:
És mindnyájan bizonyságot tőnek felőle, és elálmélkodának kedves beszédein, a melyek szájából származtak, és mondának: Avagy nem a József fia-é ez?


text:
És monda nékik: <J>Bizonyára azt a példabeszédet mondjátok nékem: Orvos, gyógyítsd meg magadat! A miket hallottunk, hogy Kapernaumban történtek, <f>[9†]</f> itt a te <f>[10†]</f> hazádban is cselekedd meg azokat.</J>


text:
<J>És igazán mondom néktek, hogy Illés idejében sok özvegy asszony volt Izráelben, mikor az ég három esztendeig és hat hónapig be volt zárva, úgy hogy az egész tartományban nagy éhség volt;</J>


text:
<J>Mégis azok közül senkihez nem küldetett Illés, hanem csak Sidonnak Sareptájába <f>[12†]</f> az özvegy asszonyhoz.</J>


text:
<J>És az Elizeus próféta idejében sok bélpoklos volt Izráelben; de azok közül egy sem tisztult meg, csak a Siriából <f>[13†]</f> való Naámán.</J>


text:
És felkelvén, kiűzék őt a városon kívül és vivék őt annak a hegynek szélére, a melyen az ő városuk épült, hogy onnan letaszítsák.


text:
És a zsinagógában vala egy tisztátalan ördögi lélektől <f>[15†]</f> megszállt ember, a ki fennhangon kiálta,


text:
Mondván: Ah, mi közünk hozzád názáreti Jézus? Jöttél, hogy elveszíts minket? Ismerlek téged ki vagy: az Istennek ama Szentje!


text:
És megdorgálá őt Jézus, mondván: <J>Némulj meg és menj ki ez emberből!</J> És az ördög azt a középre vetvén, kiméne belőle, és nem árta néki semmit.


text:
És támada félelem mindenekben, és egymással szólnak és beszélnek vala, mondván: Mi dolog ez, hogy nagy méltósággal és hatalommal parancsol a tisztátalan lelkeknek és kimennek?


text:
<pb/>Azután a zsinagógából eltávozván, a Simon házába méne. A Simon napa <f>[16†]</f> pedig nagy hideglelésben feküdt, és könyörögtek neki érette.


text:
És <i>Jézus</i> mellé állván, megdorgálá a hideglelést, és az elhagyá őt; és ő azonnal felkelvén, szolgála nékik.


text:
A nap lementével pedig, mindenek, a kiknek különféle betegeik valának, ő hozzá vivék azokat; ő pedig mindegyikőjükre reávetvén kezeit, meggyógyítá őket.


text:
Sokakból pedig ördögök is mentek ki, kiáltozván és mondván: Te vagy ama Krisztus, <f>[17†]</f> az Isten Fia! De ő megdorgálván, nem engedé őket szólani, mivelhogy tudták, <f>[18†]</f> hogy ő a Krisztus.


text:
A nap fölkeltekor pedig kimenvén, puszta helyre méne; <f>[19†]</f> de a sokaság felkeresé őt, és hozzámenének, és tartóztaták őt, hogy ne menjen el tőlök.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Egyéb városoknak is hirdetnem kell nékem az Istennek országát; <f>[20†]</f> mert azért küldettem.</J>


text:
<pb/>És lőn, hogy mikor a sokaság hozzá tódult, hogy hallgassa az Isten beszédét, ő a Genezáret tavánál áll vala;


text:
És láta két hajót állani a vizen: a halászok pedig, miután azokból kiszállottak, mossák vala az ő hálóikat.


text:
És ő bemenvén az egyik hajóba, a mely a Simoné vala, kéré őt, hogy vigye egy kissé beljebb a földtől: és mikor leült, a hajóból tanítá a sokaságot.


text:
Mikor pedig megszünt beszélni, monda Simonnak: <J>Evezz a mélyre, és vessétek ki hálóitokat fogásra.</J>


text:
És felelvén Simon, monda néki: Mester, jóllehet az egész éjszaka fáradtunk, még sem fogtunk semmit: mindazáltal a te parancsolatodra levetem a hálót.


text:
Intének azért társaiknak, a kik a másik hajóban valának, hogy jőjjenek és segítsenek nékik. És eljövén, megtölték mind a két hajót, annyira, hogy csaknem elsülyedének.


text:
Látván pedig <i>ezt</i> Simon Péter, Jézusnak lábai elé esék, mondván: Eredj el én tőlem, mert <i>én</i> bűnös ember vagyok, Uram!


text:
Hasonlóképen Jakabot és Jánost is, a Zebedeus fiait, a kik Simonnak társai valának. És monda Simonnak Jézus: <J>Ne félj; mostantól fogva <f>[1†]</f> embereket fogsz.</J>


text:
<pb/>És lőn, hogy mikor az egyik városban vala, ímé <i>vala ott</i> egy poklossággal teljes ember: és mikor meglátta Jézust, arczra borulva kéré <f>[2†]</f> őt, mondván: Uram, ha akarod, megtisztíthatsz engem!


text:
<i>Jézus</i> pedig kinyújtván kezét, illeté azt, mondván: <J>Akarom, tisztulj meg.</J> És azonnal eltávozék tőle a bélpoklosság.


text:
És ő megparancsolá néki, hogy azt senkinek se mondja el; <J>hanem eredj el, <i>úgymond,</i> mutasd meg magad a papnak, és vígy áldozatot a te megtisztulásodért, a mint Mózes parancsolta, <f>[3†]</f> bizonyságul ő nékik.</J>


text:
A hír azonban annál inkább terjedt ő felőle; és nagy sokaság gyűle egybe, hogy őt hallgassák, és hogy általa meggyógyuljanak az ő betegségeikből.


text:
<pb/>És lőn egy napon, hogy ő tanít vala: és ott ülének a farizeusok és a törvénynek tanítói, a kik jöttek Galileának és Júdeának minden faluiból és Jeruzsálemből: és az Úrnak hatalma vala ő vele, hogy gyógyítson.


text:
És ímé valami férfiak ágyon egy embert hozának, a <f>[4†]</f> ki gutaütött vala; és igyekezének azt bevinni és ő elébe tenni.


text:
De nem találván módot, hogy a sokaság miatt mikép vigyék őt be, felhágának a háztetőre, és a cseréphéjazaton át bocsáták őt alá ágyastól Jézus elé a középre.


text:
Az írástudók pedig és a farizeusok elkezdének tanakodni, mondván: Kicsoda ez, a ki <i>ily</i> káromlást szól? Ki bocsáthatja meg a bűnt, hanemha egyedül az <f>[5†]</f> Isten?


text:
Jézus pedig észrevévén az ő tanakodásukat, felelvén, monda nékik: <J>Mit tanakodtok a ti szívetekben?</J>


text:
<J>Melyik könnyebb, azt mondani: Megbocsáttattak néked a te bűneid; vagy azt mondani: Kelj fel és járj?</J>


text:
<J>Hogy pedig megtudjátok, hogy az ember Fiának van hatalma e földön megbocsátani a <f>[6†]</f> bűnöket,</J> (monda a gutaütöttnek): <J>Néked mondom, kelj fel, és fölvévén nyoszolyádat, eredj haza!</J>


text:
És <i>az</i> rögtön felkelvén azok szemeláttára, fölvevé a min feküdt, és elméne haza, dicsőítvén az Istent.


text:
És az álmélkodás elfogá mindnyájukat, és dicsőíték az Istent, és betelének félelemmel, mondván: Bizony csodadolgokat láttunk ma!


text:
<pb/>Ezek után pedig kiméne, és láta egy <f>[7†]</f> Lévi nevű vámszedőt, a ki a vámnál ül vala, és monda néki: <J>Kövess engem!</J>


text:
És Lévi nagy lakomát készíte néki az ő házánál; és vala <i>ott</i> nagy sokasága a vámszedőknek és egyebeknek, a kik ő velök letelepedtek volt.


text:
És köztük az írástudók és farizeusok zúgolódának az ő tanítványai ellen, mondván: Miért esztek és isztok a vámszedőkkel és a bűnösökkel?


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Az egészségeseknek nincs szükségük orvosra, <f>[8†]</f> hanem a betegeknek.</J>


text:
<pb/>Azok pedig mondának néki: Mi az oka, hogy a János tanítványai gyakorta bőjtölnek <f>[9†]</f> és imádkoznak, valamint a farizeusokéi is; a te tanítványaid pedig esznek és isznak?


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Avagy mívelhetitek-é azt, hogy a lakodalmasok bőjtöljenek, a míg a vőlegény velök van?</J>


text:
<J>De eljőnek a napok, és mikor a vőlegény elvétetik ő tőlök, akkor majd bőjtölnek azokban a napokban.</J>


text:
És monda nékik példabeszédet is: <J>Senki nem toldja az új <f>[10†]</f> posztó foltot az ó posztóhoz; mert különben az újat is megszakasztja és az ó posztóhoz nem illik az újból való folt.</J>


text:
<J>És senki sem tölti az új bort <f>[11†]</f> ó tömlőkbe; mert különben az új bor megszakasztja a tömlőket, és a <i>bor</i> kiömöl, és a tömlők <i>is</i> elvesznek.</J>


text:
<pb/>Lőn pedig a <i>húsvét</i> szombatját követő második szombaton, hogy <f>[1†]</f> a vetések között méne által és az ő tanítványai <f>[2†]</f> gabonafejeket szaggatván és azokat kezeikkel kimorzsolván, ettek.


text:
Némelyek pedig a farizeusok közül mondának nékik: Miért cselekszitek azt, a mit szombatnapokon nem szabad cselekedni?


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Nem olvastátok-é, mit cselekedett Dávid, mikor <f>[3†]</f> megéhezett ő és a kik vele voltak?</J>


text:
<J>Mi módon ment be az Úrnak házába és vette el a szent kenyereket és ette meg és adott azoknak is, a kik vele voltak, a melyeket <i>pedig</i> nem szabad megenni, <f>[4†]</f> hanem csak a papoknak?</J>


text:
Lőn pedig más szombaton is, hogy ő a zsinagógába méne és taníta, és vala ott egy ember, a kinek a jobb keze <f>[6†]</f> száradt volt.


text:
Az írástudók és farizeusok pedig leselkedének ő utána, ha vajjon gyógyít-e majd szombatnapon, hogy vádat találjanak ellene.


text:
Ő pedig tudván azoknak gondolatait, monda a száradt kezű embernek: <J>Kelj fel és állj elő!</J> És felkelvén, előálla.


text:
Monda azért nékik Jézus: <J>Valamit kérdek tőletek: Szabad-é szombaton jót tenni, vagy rosszat tenni? az életet megtartani, vagy elveszteni?</J>


text:
És körültekintve mindnyájokon, monda az embernek: <J>Nyújtsd ki a kezedet!</J> Az pedig úgy cselekedék, és keze oly éppé lőn, mint a másik.


text:
Azok pedig eltelének esztelenséggel és beszélgetnek vala egymás közt, hogy mit cselekedjenek Jézussal?


text:
<pb/>És lőn azokban a napokban, kiméne a hegyre imádkozni, és az éjszakát az Istenhez való imádkozásban tölté el.


text:
És mikor megvirrada, előszólítá az ő tanítványait és kiválaszta azok közül tizenkettőt, <f>[7†]</f> a kiket apostoloknak is neveze:


text:
Simont, a kit Péternek is neveze, és Andrást, annak testvérét, Jakabot és Jánost, Filepet és Bertalant,


text:
<pb/>És alámenvén ő velök, megálla a síkságon, és az ő tanítványainak serege és a népnek nagy sokasága egész Júdeából és Jeruzsálemből és Tírusnak és Sídonnak tengermelléki határából, a kik jöttek, hogy hallgassák őt és meggyógyíttassanak betegségeikből.


text:
És az egész sokaság igyekezik vala őt illetni: mert <f>[8†]</f> erő származék belőle, és mindeneket meggyógyíta.


text:
Ő pedig felemelvén szemeit az ő tanítványaira, monda: <J>Boldogok <i>vagytok</i> ti szegények: <f>[9†]</f> mert tiétek az Isten országa.</J>


text:
<J>Boldogok ti, kik most <f>[10†]</f> éheztek: mert megelégíttettek. Boldogok ti, kik most sírtok: <f>[11†]</f> mert nevetni fogtok.</J>


text:
<J>Boldogok lesztek, mikor titeket az emberek gyűlölnek, és kirekesztenek, és szidalmaznak titeket, és kivetik <f>[12†]</f> a ti neveteket, mint gonoszt, az embernek Fiáért.</J>


text:
<J>Örüljetek azon a napon és örvendezzetek; mert ímé a ti jutalmatok bőséges a mennyben; hiszen hasonlóképen cselekedtek a prófétákkal az ő atyáik.</J>


text:
<J>Jaj néktek, kik beteltetek; <f>[14†]</f> mert éhezni fogtok. Jaj néktek, kik most nevettek; mert sírni és jajgatni fogtok.</J>


text:
<J>Jaj néktek, mikor minden ember jót mond felőletek; mert épen így cselekedtek a hamis prófétákkal az ő atyáik.</J>


text:
<J>De néktek mondom, kik <i>engem</i> hallgattok: <f>[15†]</f> Szeressétek ellenségeiteket, jól tegyetek azokkal, a kik titeket gyűlölnek,</J>


text:
<J>Áldjátok azokat, a kik titeket átkoznak, <f>[16†]</f> és imádkozzatok <f>[17†]</f> azokért, a kik titeket háborgatnak.</J>


text:
<J>A ki <i>egyik</i> arczodat megüti, fordítsd néki <f>[18†]</f> a másikat is; és attól, a ki felső ruhádat elveszi, ne vond meg alsó ruhádat se.</J>


text:
<J>Mindennek pedig, a ki <f>[19†]</f> tőled kér, adj; és attól, a ki elveszi a tiédet, ne kérd vissza.</J>


text:
<J>És a mint <f>[20†]</f> akarjátok, hogy az emberek veletek cselekedjenek, ti is akképen cselekedjetek azokkal.</J>


text:
<J>Mert ha <i>csak</i> azokat szeretitek, a kik titeket szeretnek, <f>[21†]</f> mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is szeretik azokat, a kik őket szeretik.</J>


text:
<J>És ha <i>csak</i> azokkal tesztek jól, a kik veletek jól tesznek, mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is ugyanazt cselekszik.</J>


text:
<J>És ha <i>csak</i> azoknak adtok kölcsönt, a <f>[22†]</f> kiktől reménylitek, hogy visszakapjátok, mi jutalmatok van? Hiszen a bűnösök is adnak kölcsönt a bűnösöknek, hogy ugyanannyit kapjanak vissza.</J>


text:
<J>Hanem szeressétek ellenségeiteket, és jól tegyetek, és adjatok kölcsönt, semmit érte nem várván; és a ti jutalmatok sok lesz, és ama magasságos <i>Istennek</i> fiai <f>[23†]</f> lesztek: mert ő jóltévő a háládatlanokkal és gonoszokkal.</J>


text:
<J>Ne ítéljetek és nem <f>[25†]</f> ítéltettek; ne kárhoztassatok és nem kárhoztattok; megbocsássatok, néktek is megbocsáttatik;</J>


text:
<J>Adjatok, néktek is adatik; jó mértéket, megnyomottat és megrázottat, színig teltet adnak a ti öletekbe. Mert azzal a mértékkel mérnek néktek, a melylyel ti mértek.</J>


text:
Példabeszédet is monda nékik: <J>Vajjon a vak vezetheti-é a világtalant? avagy nem <f>[26†]</f> mindketten a verembe esnek-é?</J>


text:
<J>Nem feljebb való a tanítvány az ő mesterénél; hanem mikor tökéletes lesz, mindenki olyan lesz, mint a <f>[27†]</f> mestere.</J>


text:
<J>Miért nézed pedig a szálkát, a mely <f>[28†]</f> a te atyádfia szemében van, a gerendát pedig, mely a te saját szemedben van, nem veszed észre?</J>


text:
<J>Avagy mi módon mondhatod a te atyádfiának: Atyámfia, hadd vessem ki a szálkát a te szemedből, holott te a te szemedben lévő gerendát nem látod. Te képmutató, vesd ki először a gerendát a te szemedből és azután gondolj arra, hogy kivesd a szálkát, a mely a te atyádfia szemében van.</J>


text:
<J>Nem jó fa az, a mely romlott gyümölcsöt <f>[29†]</f> terem; és nem romlott fa az, a mely jó gyümölcsöt terem.</J>


text:
<J>Mert minden fa az ő tulajdon gyümölcséről ismertetik meg; mert a tövisről nem szednek fügét, sem a szederindáról nem szednek szőlőt.</J>


text:
<J>A jó ember az ő szívének jó kincséből hoz elő jót; <f>[30†]</f> és a gonosz ember az ő szívének gonosz kincséből hoz elő gonoszt: mert a szívnek teljességéből szól az ő szája.</J>


text:
<J>Valaki én hozzám jő és hallgatja az én beszédimet <f>[32†]</f> és azokat megtartja, megmondom néktek, mihez hasonló.</J>


text:
<J>Hasonló valamely házépítő emberhez, a ki leásott és mélyre hatolt, és kősziklára vetett fundamentomot: mikor aztán árvíz lett, beleütközött a folyóvíz abba a házba, de azt meg nem mozdíthatta: mert kősziklán épült.</J>


text:
<J>A ki pedig hallgatja, de nem tartja meg, hasonló ahhoz az emberhez, a ki <i>csak</i> a földön építette házát fundamentom nélkül: a melybe beleütközvén a folyóvíz, azonnal összeomlott; és nagy lett annak a háznak romlása.</J>


text:
Egy századosnak <f>[1†]</f> szolgája pedig, a ki annál nagy becsületben volt, igen rosszul lévén, már halófélben vala.


text:
Az pedig, mikor hallott Jézus felől, hozzá küldé a zsidók véneit, kérvén őt, hogy jőjjön el és gyógyítsa meg az ő szolgáját.


text:
Jézus tehát elméne velök. Mikor azonban már nem messze volt a háztól, eléje küldé a százados néhány jó barátját, izenvén néki: Uram, ne fáraszd magad; mert nem vagyok méltó, hogy hajlékomba jőjj;


text:
A miért is magamat sem tartottam érdemesnek arra, hogy hozzád menjek: hanem <i>csak</i> szóval mondd, és meggyógyul az én szolgám.


text:
Mert én is hatalom alá vetett ember vagyok, és vitézek vannak alattam; és <i>ha</i> az egyiknek azt mondom: Eredj el, elmegy; vagy a másiknak: Jövel, eljő; és <i>ha</i> szolgámnak <i>szólok:</i> Tedd ezt, azt teszi.


text:
Jézus pedig ezeket hallván, elcsudálkozék ő rajta; és hátrafordulván monda az őt követő sokaságnak: <J>Mondom néktek, ilyen hitet Izráelben sem találtam!</J>


text:
<pb/>És lőn másnap, hogy méne Nain nevű városba; és az ő tanítványai sokan menének ő vele, és nagy sokaság.


text:
Mikor pedig a város kapujához közelített, ímé egy halottat hoznak vala ki, egyetlen egy fiát az anyjának, és az özvegy asszony vala; és a városból nagy sokaság volt ő vele.


text:
És oda menvén, illeté a koporsót; a vivők pedig megállának. És monda: <J>Ifjú, néked mondom, kelj föl!</J>


text:
És elfogá mind azokat a félelem, és dicsőíték az Istent, mondván: Nagy próféta <f>[2†]</f> támadt mi köztünk; és: Az Isten megtekintette az ő népét.


text:
<pb/>És Jánosnak mind ezeket elmondák a tanítványai. És János az ő tanítványai közül kettőt <f>[3†]</f> előszólítván,


text:
Mikor azért azok a férfiak hozzámentek, mondának: Keresztelő János küldött minket te hozzád, mondván: Te vagy-é az, a ki eljövendő <i>vala,</i> vagy mást várjunk?


text:
Azon órában pedig sokakat gyógyíta meg betegségekből, csapásokból, tisztátalan lelkektől, és sok vaknak adá meg szeme világát.


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Elmenvén mondjátok meg Jánosnak, a miket láttatok és hallottatok: hogy a vakok szemeik világát <f>[5†]</f> veszik, a sánták járnak, a poklosok megtisztulnak, a siketek hallanak, a halottak feltámadnak, a szegényeknek az evangyéliom prédikáltatik.</J>


text:
Mikor pedig elmentek a <f>[6†]</f> János követei, kezdé mondani a sokaságnak János felől: <J>Mit látni mentetek ki a pusztába? szélingatta nádszálat-é?</J>


text:
<J>Hát mit látni mentetek ki? puha ruhákba öltözött embert-é? Ímé a kik drága öltözetben és gyönyörűségben vannak, a királyok palotáiban vannak.</J>


text:
<J>Ez az, a ki felől meg van írva: Ímé én elküldöm az én <f>[7†]</f> követemet a te orczád előtt, ki elkészíti előtted a te útadat.</J>


text:
<J>Mert mondom néktek, hogy azok között, a kik asszonytól születtek, egy sincs nagyobb <f>[8†]</f> próféta Keresztelő Jánosnál; de a ki kisebb az Isten országában, nagyobb ő nála.</J>


text:
És mikor ezt hallotta az egész nép és <f>[9†]</f> a vámszedők, igazat adának az Istennek, megkeresztelkedvén a János keresztségével;


text:
A farizeusok pedig és a törvénytudók az Isten tanácsát <f>[10†]</f> megveték ő magokra nézve, nem keresztelkedvén meg ő tőle.


text:
<J>Hasonlók a <f>[11†]</f> piaczon ülő gyermekekhez, kik egymásnak kiáltanak, és ezt mondják: Sípoltunk néktek, és nem tánczoltatok; siralmas énekeket énekeltünk néktek, és nem sírtatok.</J>


text:
<J>Mert eljött Keresztelő János, a ki kenyeret sem eszik, bort sem iszik, és ezt mondjátok: Ördög van benne.</J>


text:
<J>Eljött az embernek Fia, a ki eszik és iszik, és ezt mondjátok: Ímé a falánk és borivó ember, a vámszedők és bűnösök barátja.</J>


text:
<pb/>Kéré pedig őt egy a farizeusok közül, hogy ő vele egyék; annakokáért bemenvén a farizeus házába, leüle enni.


text:
És ímé a városban egy asszony a ki bűnös vala, mikor megtudta, hogy ő a farizeus házában leült enni, hoza egy alabástrom <i>szelencze drága</i> kenetet.


text:
És megállván hátul az ő lábainál sírva, könnyeivel kezdé öntözni az ő lábait, és fejének hajával törlé meg, és csókolgatá az ő lábait, és megkené <i>drága</i> kenettel.


text:
Mikor pedig ezt látta a farizeus, a ki őt meghívta, monda magában: Ez, ha próféta volna, tudná ki és miféle asszony az, a ki őt illeti: hogy bűnös.


text:
És felelvén Jézus, monda néki: <J>Simon, van valami mondani valóm néked.</J> És az monda: Mester, mondjad.


text:
<J>És mikor nem volt nékik miből megadni, mind a kettőnek elengedé. E kettő közül azért, mondd meg, melyik szereti őt jobban?</J>


text:
Felelvén pedig Simon, monda: Azt gondolom, hogy az, a kinek többet engedett el. És <i>Jézus</i> monda néki: <J>Igazán ítéltél.</J>


text:
És az asszonyhoz fordulván, monda Simonnak: <J>Látod-é ez asszonyt? Bejövék a te házadba, az én lábaimnak vizet nem adál: ez pedig könnyeivel öntözé az én lábaimat, és fejének hajával törlé meg.</J>


text:
<J>Engem meg nem csókolál: ez pedig az időtől fogva, hogy bejöttem, nem szünt meg az én lábaimat csókolgatni.</J>


text:
<J>Olajjal az én fejemet meg nem kented: ez pedig <i>drága</i> kenettel kené meg az én lábaimat.</J>


text:
<J>Minekokáért mondom néked: Néki sok bűne bocsáttatott meg; mert igen szeretett; a kinek pedig kevés bocsáttatik meg, kevésbé szeret.</J>


text:
És a kik együtt ülének vele az asztalnál, kezdék magukban mondani: <f>[12†]</f> Ki ez, hogy a bűnöket is megbocsátja?


text:
<pb/>És lőn ezután, hogy ő jár vala városonként és falunként, prédikálván és hirdetvén az Isten országát, és vele a tizenkettő,


text:
És némely asszonyok, a kiket tisztátalan lelkektől és <f>[1†]</f> betegségekből gyógyított meg, Mária, <f>[2†]</f> a ki Magdalénának neveztetik, kiből hét ördög ment ki,


text:
És Johanna, Khúzának, a Heródes gondviselőjének felesége, és Zsuzsánna, és sok más asszony, kik az ő vagyonukból szolgálának néki.


text:
<pb/>Mikor pedig nagy sokaság gyűlt egybe, és minden városból mentek vala ő hozzá, monda példázat által:


text:
<J>Kiméne a <f>[3†]</f> magvető, hogy elvesse az ő magvát: és magvetés közben némely esék az útfélre; és eltapostaték, és az égi madarak megevék azt.</J>


text:
<J>Némely pedig esék a jó földbe; és mikor kikelt, százannyi hasznot hoza.</J> Ezeket mondván, kiált vala: <J>A kinek van füle a hallásra, hallja.</J>


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Néktek adatott, hogy az Isten országának titkait értsétek; egyebeknek példázatokban, hogy látván <f>[4†]</f> ne lássanak, és hallván ne értsenek.</J>


text:
<J>Az útfélen <f>[5†]</f> valók pedig azok, a kik hallják; aztán eljő az ördög, és kikapja az ígét az ő szívökből, hogy ne higyjenek és ne idvezüljenek.</J>


text:
<J>És a kősziklán valók azok, a kik, mikor hallják, örömmel veszik az ígét; de ezeknek nincs gyökerük, a kik egy ideig hisznek, a kísértés idején pedig elszakadnak.</J>


text:
<J>És a melyik a tövis közé esett, ezek azok, a kik hallották, de elmenvén, az élet gondjaitól, és gazdagságától és gyönyörűségeitől megfojtatnak, és gyümölcsöt nem teremnek.</J>


text:
<J>A melyik pedig a jó földbe <i>esett,</i> ezek azok, a kik a hallott ígét tiszta és jó szívvel megtartják, és gyümölcsöt teremnek béketűréssel.</J>


text:
<J>Senki pedig, ha gyertyát gyújt, be nem fedi azt valami edénynyel, sem az ágy alá nem rejti; <f>[6†]</f> hanem a gyertyatartóba teszi, hogy a kik bemennek, lássák a világot.</J>


text:
<J>Mert nincs oly titok, mely <f>[7†]</f> nyilvánvalóvá ne lenne; és nincs oly elrejtett <i>dolog,</i> mely ki ne tudódnék, és világosságra ne jőne.</J>


text:
<J>Meglássátok azért, mimódon hallgatjátok: mert a kinek van, <f>[8†]</f> annak adatik; és a kinek nincs, még a mijét gondolja is hogy van, elvétetik tőle.</J>


text:
<pb/>Jövének pedig hozzá az ő anyja és <f>[9†]</f> atyjafiai, de nem tudtak hozzá jutni a sokaság miatt.


text:
Ő pedig felelvén, monda nékik: <J>Az én anyám és az én atyámfiai ezek, a kik az Isten beszédét hallgatják, és megcselekszik azt.</J>


text:
<pb/>Lőn pedig egy napon, hogy <f>[10†]</f> beméne a hajóba ő és az ő tanítványai; és monda nékik: <J>Menjünk a tónak túlsó <i>part</i>jára.</J> És elindulának.


text:
De hajózásuk közben elszenderedék; és szélvész csapott le a tóra, és megmerülének, és veszedelemben valának.


text:
És hozzá menvén, felkölték őt mondván: Mester, Mester, elveszünk! Ő pedig felserkenvén, megdorgálá a szelet és a víznek habjait; és megszűnének, és lőn csendesség.


text:
És monda nékik: <J>Hol van a ti hitetek?</J> És félelemmel csodálkoznak vala, mondván egymásnak: Ugyan ki ez, hogy a szeleknek is, a víznek is parancsol, és engednek néki?


text:
És mikor ő kiment a földre, jöve elébe a városból egy ember, kiben ördögök voltak sok időtől fogva, sem ruhába nem öltözött, sem házban nem lakott, hanem a sírboltokban.


text:
És mikor meglátta Jézust, felkiálta és <i>lábai</i> elé esék néki, és fenszóval monda: Mi közöm van nékem te veled, Jézus, felséges Istennek Fia? kérlek téged, ne gyötörj engem.


text:
Mert azt parancsolá annak a tisztátalan léleknek, hogy menjen ki az emberből. Mert gyakran elragadá őt: annakokáért lánczokkal és békókkal megkötözve őrizteték; de a kötelékeket elszaggatván, az ördögtől a pusztákba hajtaték.


text:
Megkérdé pedig őt Jézus, mondván: <J>Mi a neved?</J> És ő monda: Légió; mert sok ördög ment vala bele.


text:
Vala pedig ott egy nagy disznónyáj, legelészve a hegyen; és kérék őt, hogy engedje meg nékik, hogy azokba menjenek. És megengedé nékik.


text:
És minekutána kimentek az ördögök az emberből, bemenének a disznókba; és a disznónyáj a meredekről a tóba rohana, és megfullada.


text:
Kimenének azért megnézni mi történt; és menének Jézushoz, és ülve találák az embert, kiből az ördögök kimentek, felöltözve és eszénél, a Jézus lábainál; és megfélemlének.


text:
És kéré őt a Gadarénusok körül való tartományok egész sokasága, hogy ő közülök menjen el, mert felette igen félnek vala: ő pedig beülvén a hajóba, visszatére.


text:
Kéré pedig őt az az ember, a kiből az ördögök kimentek, hogy ő vele lehessen; de Jézus elbocsátá őt, mondván:


text:
<J>Térj vissza házadhoz, és beszéld el, mely nagy dolgokat tett az Isten veled.</J> Elméne azért, hirdetvén az egész városban, mely nagy dolgokat cselekedett Jézus ő vele.


text:
És ímé eljöve egy ember, kinek Jairus vala neve, ki <f>[12†]</f> a zsinagógának feje volt; és Jézus lábai előtt leesvén, kéré őt, hogy menjen be az ő házába;


text:
Mert vala néki egy egyetlen leánya, mintegy tizenkét esztendős, és az halálán volt. Mikor pedig ő méne, a sokaság szorongatá őt.


text:
És egy asszony, ki vérfolyásban volt tizenkét esztendőtől fogva, és bár minden vagyonát az orvosokra költötte, senki meg nem tudta gyógyítani,


text:
És monda Jézus: <J>Ki az, a ki engem illete?</J> És mikor mindnyájan tagadták, monda Péter és a kik ő vele valának: Mester, a sokaság nyom és szorongat téged, és <i>azt</i> mondod: Ki az, a ki engem illete?


text:
Mikor pedig látta az asszony; hogy nem maradt titokban, reszketve előjöve és előtte leesvén, megjelenté néki az egész sokaság előtt, miért illette őt, és hogy azonnal meggyógyult.


text:
És ő monda néki: <J>Bízzál leányom, a te hited megtartott <f>[13†]</f> téged; eredj el békességgel!</J>


text:
Mikor még a szó szájában vala, eljöve egy ember a zsinagóga fejének <i>házától,</i> mondván néki: Meghalt a leányod; ne fáraszd a Mestert!


text:
Bemenvén pedig a házba, senkit nem bocsáta be, csak Pétert, Jakabot, Jánost és a leányzó atyját és anyját.


text:
Sírának pedig mindnyájan, és gyászolák azt; ő pedig monda: <J>Ne sírjatok; nem halt meg, hanem aluszik.</J>


text:
Ő pedig mindenkit kiküldvén, és a <i>leányzó</i> kezét megfogván, kiálta, mondván: <J>Leányzó, kelj fel!</J>


text:
<pb/>Minekutána pedig <f>[1†]</f> összehívta <i>Jézus </i>az ő tizenkét tanítványát, ada nékik erőt és hatalmat minden ördögök ellen, és betegségek gyógyítására.


text:
És monda nékik: <J>Semmit <f>[2†]</f> az útra ne vigyetek, se pálczákat, se táskát, se kenyeret, se pénzt; se két-két ruhátok ne legyen.</J>


text:
<J>És valakik be nem fogadnak titeket, kimenvén abból a városból, még a port is verjétek <f>[3†]</f> le lábaitokról, bizonyságul ő ellenök.</J>


text:
Meghallá pedig Heródes <f>[4†]</f> a negyedes fejedelem, mindazokat, a mik ő általa történtek: és zavarban volt, mivelhogy némelyek azt mondák, hogy János támadt fel a halálból;


text:
És monda Heródes: Jánosnak én vettem fejét: kicsoda hát ez, a ki felől én ilyen dolgokat hallok? És igyekezik vala őt látni.


text:
<pb/>Visszatérvén <f>[5†]</f> pedig az apostolok, elbeszélének néki mindent, a mit cselekedtek. És azokat maga mellé vévén, elvonula magánosan a Bethsaida nevű városnak puszta helyére.


text:
A sokaság pedig <i>ezt</i> megtudván, követé őt: és ő örömmel fogadván őket, szóla nékik az Isten országáról, és a kiknek gyógyulásra volt szükségök, azokat meggyógyítá.


text:
A nap pedig hanyatlani kezdett; és a tizenkettő ő hozzá járulván, monda <f>[6†]</f> néki: Bocsásd el a sokaságot, hogy elmenvén a körülvaló falvakba és majorokba megszálljanak, és eledelt találjanak, mert itt puszta helyen vagyunk.


text:
Ő pedig monda nékik: <J>Adjatok nékik ti enni.</J> Azok pedig mondának: Nincs nékünk több öt kenyerünknél és két halunknál; hanem ha elmegyünk és mi veszünk eledelt az egész sokaságnak.


text:
Mert valának <i>ott</i> mintegy ötezeren férfiak. Monda pedig az ő tanítványainak: <J>Ültessétek le őket csoportokba ötvenével.</J>


text:
Minekutána pedig vette az öt kenyeret és a két halat, a mennybe emelvén szemeit, megáldá azokat, és megszegé; és adá a tanítványoknak, hogy a sokaság elé tegyék.


text:
Evének azért és megelégedének mindnyájan; és felszedék a mi darabok maradtak tőlük, tizenkét kosárral.


text:
<pb/>És lőn, mikor ő magában imádkozék, vele valának a tanítványok; és megkérdé őket, mondván: <J>Kinek mond <f>[7†]</f> engem a sokaság?</J>


text:
Ők pedig felelvén, mondának: Keresztelő Jánosnak; <f>[8†]</f> némelyek pedig Illésnek; némelyek pedig, hogy a régi próféták közül támadt fel valamelyik.


text:
És monda nékik: <J>Hát ti kinek mondotok engem?</J> Felelvén pedig Péter, monda: Az Isten ama Krisztusának.


text:
Ezt mondván: <J>Szükség az ember Fiának <f>[10†]</f> sokat szenvedni és megvettetni a vénektől, a főpapoktól és írástudóktól, és megöletni, és harmadnapon feltámadni.</J>


text:
Mondja vala pedig mindeneknek: <J>Ha valaki én utánam <f>[11†]</f> akar jőni, tagadja meg magát, és vegye fel az ő keresztjét minden nap, és kövessen engem.</J>


text:
<J>Mert a ki meg akarja tartani <f>[12†]</f> az ő életét, elveszti azt; a ki pedig elveszti az ő életét én érettem, az megtartja azt.</J>


text:
<J>Mert mit használ az embernek, ha mind e <f>[13†]</f> világot megnyeri <i>is</i>, ő magát pedig elveszti vagy magában kárt vall?</J>


text:
<J>Mert valaki <f>[14†]</f> szégyel engem és az én beszédemet, az embernek Fia is szégyelni fogja azt, mikor eljő az ő <f>[15†]</f> dicsőségével, és az Atyáéval és a szent angyalokéval.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek bizonnyal, hogy vannak az itt állók közül némelyek, kik a halált meg <f>[16†]</f> nem kóstolják, mígnem meglátják az Istennek országát.</J>


text:
<pb/>És lőn e beszédek után mintegy nyolczadnappal, hogy maga mellé vevé Pétert, Jánost és Jakabot, és felméne a hegyre imádkozni.


text:
És imádkozása közben az ő orczájának <f>[17†]</f> ábrázata elváltozék, és az ő ruhája fehér <i>és</i> fénylő lőn.


text:
Pétert pedig és a vele lévőket elnyomá az álom; de mikor felébredtek, láták az ő dicsőségét, és ama két férfiút, kik vele állanak vala.


text:
És lőn, mikor azok eltávoztak ő tőle, monda Péter Jézusnak: Mester, jó nékünk itt lennünk: csináljunk azért három hajlékot, egyet néked, Mózesnek is egyet, és egyet Illésnek; nem tudván mit mond.


text:
És mikor ő ezeket mondá, felhő támada és azokat beárnyékozá; ők pedig megfélemlének, mikor azok bementek a felhőbe.


text:
És mikor a szózat lőn, találtaték Jézus csak maga. Ők pedig hallgatának, és semmit abból, a mit láttak, senkinek el nem mondának azokban a napokban.


text:
<pb/>És ímé egy a sokaság közül felkiálta, mondván: Mester, kérlek téged, tekints az én fiamra; mert nékem egyetlen egyem:


text:
És ímé a lélek megragadja őt, és hirtelen kiált; és szaggatja őt, annyira, hogy tajtékot túr, és nehezen megy el tőle, szaggatván őt.


text:
Felelvén pedig Jézus, monda: <J>Óh hitetlen és elfajult nemzetség! meddig leszek köztetek, és <i>meddig</i> tűrlek titeket? Hozd ide a te fiadat!</J>


text:
A míg pedig az odaméne, azon közben az ördög földhöz üté azt, és megrángatá. De Jézus megdorgálá a tisztátalan lelket, és meggyógyítá a gyermeket, és adá azt az ő atyjának.


text:
Elálmélkodának pedig mindnyájan az Istennek nagyságos erején. Mikor pedig mindnyájan csodálkozának mind azokon, a miket Jézus cselekedék, monda az ő tanítványainak:


text:
<J>Vegyétek füleitekbe ezeket a beszédeket: Mert az embernek Fia <f>[20†]</f> az emberek kezébe fog adatni.</J>


text:
De ők <f>[21†]</f> nem érték e mondást, és el vala rejtve előlük, hogy ne értsék azt; és féltek őt megkérdezni e mondás felől.


text:
És monda nékik: <J>Valaki e kis gyermeket befogadja az én nevemben, engem fogad be; és valaki engem <f>[23†]</f> befogad, azt fogadja be, a ki engem elküldött; mert a ki legkisebb mindnyájan ti közöttetek, az lesz nagy.</J>


text:
Felelvén pedig János, monda: Mester, láttunk valakit, a ki a te nevedben ördögöket <f>[24†]</f> űz; és eltiltók őt, mivelhogy <i>téged</i> nem követ mi velünk.


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor az idő elközelgete, hogy ő felvitessék, eltökélte magát, hogy Jeruzsálembe megy,


text:
És követeket külde az ő orczája előtt; és <i>azok</i> elmenvén, bemenének egy samaritánus faluba, hogy néki <i>szállást</i> készítsenek.


text:
Mikor pedig ezt látták az ő tanítványai, Jakab és János, mondának: Uram, akarod-é, hogy mondjuk, hogy tűz szálljon alá az égből, és emészsze meg ezeket, mint Illyés is <f>[26†]</f> cselekedett?


text:
De <i>Jézus</i> megfordulván, megdorgálá őket, mondván: <J>Nem tudjátok minémű lélek <f>[27†]</f> van ti bennetek:</J>


text:
<J>Mert az embernek Fia nem azért jött, hogy elveszítse <f>[28†]</f> az emberek lelkét, hanem hogy megtartsa.</J> Elmenének azért más faluba.


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor menének, valaki monda <f>[29†]</f> néki az úton: Követlek téged Uram, valahová mégy!


text:
És monda néki Jézus: <J>A rókáknak barlangjuk van, és az égi madaraknak fészkük; de az ember Fiának nincs fejét hová lehajtania.</J>


text:
Monda pedig másnak: <J>Kövess engem.</J> Az <f>[30†]</f> pedig monda: Uram, engedd meg nékem, hogy előbb elmenjek és eltemessem az én atyámat.


text:
Monda pedig néki Jézus: <J>Hadd temessék el a halottak az ő halottaikat: te pedig elmenvén, hirdesd az Isten országát.</J>


text:
Monda pedig más is: Követlek téged Uram; de előbb engedd meg nékem, hogy búcsút <f>[31†]</f> vegyek azoktól, a kik az én házamban vannak.


text:
És monda néki Jézus: <J>Valaki az eke szarvára veti kezét, és hátra tekint, nem alkalmas az Isten országára.</J>


text:
<pb/>Ezek után pedig rendele az Úr másokat is, hetvenet, és elküldé azokat kettőnként az ő orczája előtt, minden városba és helyre, a hová ő menendő vala.


text:
Monda azért nékik: <J>Az aratni való sok, <f>[1†]</f> de a munkás kevés; kérjétek azért az aratásnak Urát, hogy küldjön munkásokat az ő aratásába.</J>


text:
<J>Ne hordozzatok erszényt, se <f>[3†]</f> táskát, se sarut; és az úton <f>[4†]</f> senkit ne köszöntsetek.</J>


text:
<J>És ha lesz ott valaki békességnek fia, a ti békességtek azon marad; ha nem, ti reátok tér vissza.</J>


text:
<J>Ugyanazon házban <f>[6†]</f> maradjatok pedig, azt evén és iván, a mit ők <i>adnak</i>: mert méltó a munkás <f>[7†]</f> az ő jutalmára. Ne járjatok házról-házra.</J>


text:
<J>És gyógyítsátok a betegeket, a kik ott lesznek, és mondjátok nékik: Elközelített <f>[8†]</f> hozzátok az Isten országa.</J>


text:
<J>Valamely városba pedig bementek, és titeket be nem fogadnak, annak utczáira kimenvén, ezt mondjátok:</J>


text:
<J>Még a port <f>[9†]</f> is, a mely reánk ragadt a ti várostokból, itt köztetek letöröljük; mindazáltal ez legyen tudtotokra, hogy az Isten országa elközelített hozzátok.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek, hogy a Sodomabeliek állapota tűrhetőbb lesz ama napon, hogynem azé a városé.</J>


text:
<J>Jaj néked <f>[10†]</f> Korazin! Jaj néked Bethsaida! mert ha Tírusban és Sídonban lettek volna azok a csodák, melyek te benned lőnek, régen zsákban és hamuban ülve megtértek volna.</J>


text:
<J>A ki titeket <f>[11†]</f> hallgat, engem hallgat, és a ki titeket megvet, engem vet meg; és a ki engem vet meg, azt veti meg, a ki engem elküldött.</J>


text:
Visszatére pedig a hetven <i>tanítvány</i> örömmel, mondván: Uram, még az ördögök is engednek nékünk a te neved által!


text:
<J>Ímé adok néktek hatalmat, hogy a kígyókon <f>[12†]</f> és skorpiókon tapodjatok, és az ellenségnek minden erején; és semmi nem árthat néktek.</J>


text:
<J>De azon ne örüljetek, hogy a lelkek néktek engednek; hanem inkább azon örüljetek, hogy a ti neveitek fel vannak írva <f>[13†]</f> a mennyben.</J>


text:
Azon órában örvendeze Jézus lelkében, és monda: <J>Hálákat adok néked, Atyám, mennynek és földnek Ura, hogy elrejtetted ezeket a <f>[14†]</f> bölcsek és értelmesek elől, és a kisdedeknek megjelentetted. Igen, Atyám, mert így volt kedves te előtted.</J>


text:
<J>Mindent nékem <f>[15†]</f> adott az én Atyám: és senki sem tudja, kicsoda a Fiú, csak az Atya; és kicsoda az Atya, hanem <f>[16†]</f> <i>csak</i> a Fiú, és a kinek a Fiú <f>[17†]</f> akarja megjelenteni.</J>


text:
És a tanítványokhoz fordulván, monda ő magoknak: <J>Boldog <f>[18†]</f> szemek, a melyek látják azokat, <f>[19†]</f> a melyeket ti láttok.</J>


text:
<J>Mert mondom néktek, hogy sok próféta és király kívánta látni, a miket ti láttok, de nem látták; és hallani, a miket hallotok, de nem hallották.</J>


text:
<pb/>És ímé egy törvénytudó felkele, kísértvén őt, és mondván: Mester, mit cselekedjem, hogy az örök életet vehessem?


text:
Az pedig felelvén, monda: Szeresd az Urat, <f>[20†]</f> a te Istenedet teljes szívedből és teljes lelkedből és minden erődből és teljes elmédből; és a te felebarátodat, mint magadat.


text:
Jézus pedig felelvén, monda: <J>Egy ember megy vala alá Jeruzsálemből Jerikóba, és rablók <i>kezé</i>be esék, a kik azt kifosztván és megsebesítvén, elmenének, és ott hagyák félholtan.</J>


text:
<J>Egy samaritánus <f>[22†]</f> pedig az úton menvén, odaért, a hol az vala: és mikor azt látta, könyörületességre indula.</J>


text:
<J>És hozzájárulván, bekötözé annak sebeit, olajat és bort töltvén azokba; és azt felhelyezvén az ő tulajdon barmára, vivé a vendégfogadó házhoz, és gondját viselé néki.</J>


text:
<J>Másnap pedig elmenőben két pénzt kivévén, adá a gazdának, és monda néki: Viselj gondot reá, és valamit ezen fölül reáköltesz, én mikor visszatérek, megadom néked.</J>


text:
<J>E három közül azért kit gondolsz, hogy felebarátja volt annak, a ki a rablók <i>kezébe</i> esett?</J>


text:
Az pedig monda: Az, a ki könyörült rajta. Monda azért néki Jézus: <J>Eredj el, és te <i>is</i> a képen cselekedjél.</J>


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor az úton menének, hogy ő beméne egy <f>[23†]</f> faluba; egy Mártha nevű asszony pedig befogadá őt házába.


text:
És ennek vala egy Mária nevezetű testvére, ki is Jézus <f>[24†]</f> lábainál leülvén, hallgatja vala az ő beszédét.


text:
Mártha pedig foglalatos volt a szüntelen való szolgálatban; előállván azért, monda: Uram, nincs-é arra gondod, hogy az én testvérem magamra hagyott engem, hogy szolgáljak? Mondjad azért néki, hogy segítsen nékem.


text:
<J>De egy a szükséges <f>[25†]</f> dolog: és Mária a jobb részt választotta, mely el nem vétetik ő tőle.</J>


text:
<pb/>És lőn, mikor ő imádkozék egy helyen, minekutána elvégezte, monda néki egy az ő tanítványai közül: Uram, taníts minket imádkozni, miképen János is tanította az ő tanítványait.


text:
Monda pedig nékik: Mikor imádkoztok, <i>ezt</i> mondjátok: <J>Mi Atyánk, ki vagy <f>[1†]</f> a mennyekben, szenteltessék meg a te neved. Jőjjön el a te országod. Legyen meg a te akaratod, miképen a mennyben, azonképen e földön is.</J>


text:
<J>És bocsásd meg nékünk a mi bűneinket; mert mi is megbocsátunk mindeneknek, a kik nékünk adósok. És ne vígy minket kisértetbe; de szabadíts meg minket a <f>[2†]</f> gonosztól.</J>


text:
<J>És monda nékik: Ki az közületek, a kinek barátja van, és ahhoz megy éjfélkor, és ezt mondja néki: Barátom, adj nékem kölcsön három kenyeret,</J>


text:
<J>Az pedig onnét belőlről felelvén, ezt mondaná: Ne bánts engem: immár az ajtó be van zárva, és az én gyermekeim velem vannak az ágyban; nem kelhetek fel, és nem adhatok néked?</J>


text:
<J>Mondom néktek, ha azért nem fog is felkelni és adni néki, mert az barátja, de annak tolakodása miatt felkél és ád néki, a mennyi kell.</J>


text:
<J>Én is mondom néktek: Kérjetek és megadatik néktek; keressetek és találtok; zörgessetek <f>[3†]</f> és megnyittatik néktek.</J>


text:
<J>Melyik atya pedig az közületek, a kitől a fia kenyeret kér, <i>és</i> ő talán követ ád néki? vagy ha halat, vajjon a hal helyett kígyót ád-é néki?</J>


text:
<J>Ha azért ti gonosz létetekre tudtok a ti fiaitoknak jó ajándékokat adni, mennyivel inkább ád a ti mennyei Atyátok Szent Lelket azoknak, a <f>[5†]</f> kik tőle kérik.</J>


text:
<pb/>És ördögöt űz vala <f>[6†]</f> ki, mely néma vala. És lőn, mikor kiment az ördög, megszólala a néma; és csodálkozék a sokaság.


text:
Némelyek pedig azok közül mondának: A Belzebúb által, az ördögök fejedelme által űzi ki az ördögöket.


text:
Ő pedig tudván azoknak gondolatát, monda nékik: <J>Minden ország, a <f>[8†]</f> mely magával meghasonlik, elpusztul; és ház a házzal ha <i>meghasonlik,</i> leomlik.</J>


text:
<J>És a Sátán is ha ő magával meghasonlik, mimódon állhat meg az ő országa? mert azt mondjátok, hogy én a Belzebúb által űzöm ki az ördögöket.</J>


text:
<J>És ha én a Belzebúb által űzöm ki az ördögöket, a ti fiaitok ki <f>[9†]</f> által űzik ki? Annakokáért ők maguk lesznek a ti bíráitok.</J>


text:
<J>Ha pedig Isten <f>[10†]</f> ujjával űzöm ki az ördögöket, kétség nélkül elérkezett hozzátok az Isten országa.</J>


text:
<J>De mikor a nálánál erősebb reá jövén legyőzi őt, minden fegyverét elveszi, melyhez bízott, és a mit tőle zsákmányol, elosztja.</J>


text:
<J>Mikor a <f>[12†]</f> tisztátalan lélek kimegy az emberből, víz nélkül való helyeken jár, nyugalmat keresvén; és mikor nem talál, <i>ezt</i> mondja: Visszatérek az én házamba, a honnét kijöttem.</J>


text:
<J>Akkor elmegy, és maga mellé vesz más hét lelket, magánál gonoszabbakat, és bemenvén ott lakoznak; és annak az embernek utolsó állapota <f>[13†]</f> gonoszabb lesz az elsőnél.</J>


text:
Lőn pedig mikor ezeket mondá, fölemelvén szavát egy asszony a sokaság közül, monda néki: <f>[14†]</f> Boldog méh, a mely téged hordozott, és az emlők, melyeket szoptál.


text:
Ő pedig monda: <J>Sőt inkább boldogok a kik hallgatják az Istennek beszédét, és <f>[15†]</f> megtartják azt.</J>


text:
<pb/>Mikor pedig a sokaság hozzá gyülekezék, kezdé mondani: <J>E nemzetség gonosz: jelt <f>[16†]</f> kíván, de jel nem adatik néki, hanem ha Jónás prófétának <f>[17†]</f> ama jele;</J>


text:
<J>Mert miképen Jónás jelül volt a Ninivebelieknek, <f>[18†]</f> azonképen lesz az embernek Fia is e nemzetségnek.</J>


text:
<J>A Délnek királynéasszonya felkél majd az ítéletkor e nemzetség férfiaival, és kárhoztatja őket: mert ő eljött a földnek széléről, hogy hallhassa <f>[19†]</f> a Salamon bölcseségét; és ímé nagyobb <f>[20†]</f> van itt Salamonnál.</J>


text:
<J>Ninive férfiai az ítéletkor együtt támadnak majd fel e nemzetséggel, és kárhoztatják ezt: mivelhogy ők megtértek a Jónás <f>[21†]</f> prédikálására; és ímé nagyobb van itt <f>[22†]</f> Jónásnál.</J>


text:
<J>Senki pedig, <f>[23†]</f> ha gyertyát gyújt, nem teszi rejtekbe, sem a véka alá, hanem a gyertyatartóba, hogy a kik bemennek, lássák a világosságot.</J>


text:
<J>A testnek lámpása <f>[24†]</f> a szem: ha azért a te szemed őszinte, a te egész tested is világos lesz; ha pedig <i>a</i> <i>te szemed</i> gonosz, a te tested is sötét.</J>


text:
<J>Annakokáért ha a te egész tested világos, és semmi részében sincs homályosság, olyan világos lesz egészen, mint mikor a lámpás megvilágosít téged az ő világosságával.</J>


text:
A farizeus pedig mikor <i>ezt</i> látta, elcsodálkozék, hogy ebéd előtt előbb nem mosdott <f>[26†]</f> meg.


text:
Monda pedig az Úr néki: <J>Ti farizeusok jóllehet a pohárnak és tálnak külső részét <f>[27†]</f> megtisztítjátok; de a belsőtök rakva ragadománynyal és gonoszsággal.</J>


text:
<J>Bolondok, a ki azt teremtette, a mi kívül van, nem ugyanaz teremtette-é azt is, a mi belől van?</J>


text:
<J>De jaj néktek farizeusok! mert megadjátok a dézsmát a mentától, rutától és minden paréjtól, <f>[28†]</f> de hátra hagyjátok az ítéletet és az Isten szeretetét: pedig ezeket kellene cselekedni, és amazokat sem elhagyni.</J>


text:
<J>Jaj néktek farizeusok! mert szeretitek az előlülést a <f>[29†]</f> gyülekezetekben, és a piaczokon való köszöntéseket.</J>


text:
<J>Jaj néktek képmutató írástudók és farizeusok! mert olyanok vagytok, mint a sírok, a melyek nem látszanak, és az emberek, a kik azokon járnak, nem tudják.</J>


text:
Felelvén pedig egy a törvénytudók közül, monda néki: Mester, mikor ezeket mondod, minket is bántasz.


text:
Ő pedig monda: <J>Jaj néktek is törvénytudók! mert elhordozhatatlan <f>[30†]</f> terhekkel terhelitek meg az embereket, de ti magatok egy ujjotokkal sem illetitek azokat a terheket.</J>


text:
<J>Jaj néktek! mert ti építitek a próféták <f>[31†]</f> sírjait; a ti atyáitok pedig megölték őket.</J>


text:
<J>Tehát bizonyságot tesztek <f>[32†]</f> és jóvá hagyjátok atyáitok cselekedeteit; mert azok megölték őket, ti pedig építitek sírjaikat.</J>


text:
<J>Ezért mondta az Isten bölcsesége is: Küldök ő hozzájuk prófétákat és apostolokat; és azok közül <i>némelyeket</i> megölnek, <f>[33†]</f> és <i>némelyeket</i> elüldöznek;</J>


text:
<J>Hogy számon kéressék e <f>[34†]</f> nemzetségtől minden próféták vére, mely e világ fundamentomának felvettetésétől fogva kiontatott,</J>


text:
<J>Az <f>[35†]</f> Ábel vérétől fogva mind a Zakariás <f>[36†]</f> véréig, ki elveszett az oltár és a templom között: bizony, mondom néktek, számon kéretik e nemzetségtől.</J>


text:
<J>Jaj néktek törvénytudók! mert elvettétek a tudománynak <f>[37†]</f> kulcsát: ti magatok nem mentetek be, és a kik be akartak menni, azokat meggátoltátok.</J>


text:
Mikor pedig ezeket mondá nékik, az írástudók és farizeusok kezdének felette igen ellene állani és őt sok dolog felől kikérdezgetni,


text:
<pb/>Ezenközben mikor sok ezerből álló sokaság gyűlt egybe, annyira, hogy egymást letapossák, kezdé az ő tanítványainak mondani: <J>Mindenekelőtt oltalmazzátok meg magatokat a farizeusok <f>[1†]</f> kovászától, mely a <f>[2†]</f> képmutatás;</J>


text:
<J>Mert nincs oly rejtett dolog, <f>[3†]</f> mely napfényre ne jőne; és oly titok, mely ki ne tudódnék.</J>


text:
<J>Annakokáért a mit a sötétben mondtatok, a világosságban fog meghallatszani; és a mit fülbe sugtatok a rejtekházakban, azt a házak tetején fogják hirdetni.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek én <f>[4†]</f> barátaimnak: Ne féljetek azoktól, kik a testet ölik meg, és azután <f>[5†]</f> többet nem árthatnak.</J>


text:
<J>De megmondom néktek, kitől féljetek: Féljetek attól, a ki minekutána megöl, van arra is hatalma, hogy a gyehennára vessen. Bizony, mondom néktek, ettől féljetek.</J>


text:
<J>Nemde öt verebet meg lehet venni két filléren? és egy sincs azok közül Istennél <f>[6†]</f> elfelejtve.</J>


text:
<J>De néktek a fejetek hajszálai is mind számon vannak. Ne féljetek azért, sok verébnél drágábbak vagytok.</J>


text:
<J>Mondom pedig néktek: Valaki vallást tesz én rólam az <f>[7†]</f> emberek előtt, az embernek Fia is vallást tesz arról az Isten angyalai előtt;</J>


text:
<J>A ki pedig megtagad engem az emberek <f>[8†]</f> előtt, megtagadtatik az Isten angyalai előtt.</J>


text:
<J>És ha valaki valamit mond az embernek <f>[9†]</f> Fia ellen, megbocsáttatik annak; de annak, a ki a Szent Lélek ellen szól káromlást, meg nem bocsáttatik.</J>


text:
<J>Mikor pedig a zsinagógákba visznek benneteket, és a fejedelmek és hatalmasságok elé, ne aggodalmaskodjatok, <f>[10†]</f> mimódon vagy mit szóljatok védelmetekre, vagy mit mondjatok;</J>


text:
<pb/>Monda pedig néki egy a sokaság közül: Mester, mondd meg az én testvéremnek, hogy oszsza meg velem az örökséget.


text:
Monda azért nékik: <J>Meglássátok, hogy eltávoztassátok a telhetetlenséget; mert nem <f>[11†]</f> a vagyonnal való bővölködésben van az embernek az ő élete.</J>


text:
<J>Azért magában okoskodék, mondván: Mit cselekedjem? mert nincs hová takarnom az én termésemet.</J>


text:
<J>És monda: Ezt cselekszem: Az én csűreimet lerontom, és nagyobbakat építek; és azokba takarom minden gabonámat és az én javaimat.</J>


text:
<J>És <i>ezt</i> mondom az én lelkemnek: Én lelkem, sok javaid vannak sok esztendőre eltéve; <f>[12†]</f> tedd magadat kényelembe, egyél, igyál, gyönyörködjél!</J>


text:
<J>Monda pedig néki az Isten: Bolond, ez éjjel elkérik a te lelkedet te tőled; a miket pedig készítettél, kiéi <f>[13†]</f> lesznek?</J>


text:
Monda pedig az ő tanítványainak: <J>Annakokáért mondom néktek, ne aggodalmaskodjatok a <f>[15†]</f> ti éltetek felől, mit egyetek; se a ti testetek felől, mibe öltözködjetek.</J>


text:
<J>Tekintsétek meg a hollókat, hogy nem vetnek, sem nem aratnak; kiknek nincs tárházuk, sem csűrük; és az Isten <f>[16†]</f> eltartja őket: mennyivel drágábbak vagytok ti a madaraknál?</J>


text:
<J>Kicsoda pedig az közületek, a ki aggodalmaskodásával megnövelheti termetét <f>[17†]</f> egy arasszal?</J>


text:
<J>Tekintsétek meg a liliomokat, mimódon növekednek: nem fáradoznak és nem fonnak: de mondom néktek: Salamon minden ő dicsőségében sem öltözött úgy, mint ezek közül egy.</J>


text:
<J>Ha pedig a füvet, mely ma a mezőn van, és holnap kemenczébe vettetik, így ruházza az Isten; mennyivel inkább titeket, ti kicsinyhitűek!</J>


text:
<J>Mert mind ezeket a világi pogányok kérdezik; a ti Atyátok pedig tudja, hogy néktek szükségetek van ezekre.</J>


text:
<J>Ne félj te kicsiny nyáj; mert tetszett a ti Atyátoknak, hogy néktek adja <f>[21†]</f> az országot.</J>


text:
<J>Adjátok el <f>[22†]</f> a mitek van, és adjatok alamizsnát; szerezzetek magatoknak oly erszényeket, melyek meg nem avúlnak, elfogyhatatlan <f>[23†]</f> kincset a mennyországban, a hol a tolvaj hozzá nem fér, sem a moly meg nem emészti.</J>


text:
<J>Ti meg hasonlók az olyan emberekhez, a kik az ő urokat <f>[26†]</f> várják, mikor jő meg a menyegzőről, hogy mihelyt megjő és zörget, azonnal megnyissák néki.</J>


text:
<J>Boldogok azok a szolgák, kiket az úr, mikor haza megy, vigyázva talál: bizony mondom néktek, hogy felövezvén <f>[27†]</f> magát, leülteti azokat, és előjövén, szolgál <f>[28†]</f> nékik.</J>


text:
<J>És ha megjő a második őrváltáskor, és ha a harmadik őrváltáskor jő meg, és úgy találja <i>őket</i>, boldogok azok a szolgák!</J>


text:
<J>Ezt pedig jegyezzétek meg, <f>[29†]</f> hogy ha tudná a ház gazdája, mely órában jő el a tolvaj, vigyázna, és nem engedné, hogy az ő házába törjön.</J>


text:
<J>Ti is azért legyetek készek: mert a mely órában nem <f>[30†]</f> gondolnátok, abban jő el az embernek Fia.</J>


text:
Monda pedig az Úr: <J>Kicsoda hát a hű és bölcs sáfár, <f>[31†]</f> kit az úr gondviselővé tőn az ő háza népén, hogy adja ki nékik élelmüket a maga idejében?</J>


text:
<J>Ha pedig az a szolga így szólna az ő szívében: Halogatja még az én uram a hazajövetelt; és kezdené verni a szolgákat és szolgálóleányokat, és enni és inni és részegeskedni:</J>


text:
<J>Megjő annak a szolgának az ura, a mely napon nem várja és a mely órában nem gondolja, és kettévágatja őt, és a hitetlenek sorsára <f>[32†]</f> juttatja.</J>


text:
<J>És a mely szolga tudta az ő urának akaratát, és nem végezte el, sem annak akarata <f>[33†]</f> szerint nem cselekedett, sokkal büntettetik meg;</J>


text:
<J>A ki pedig nem tudta, és büntetésre méltó dolgokat <f>[34†]</f> cselekedett, kevesebbel büntettetik. És valakinek sokat adtak, sokat követelnek tőle; és a kire sokat bíztak, többet kívánnak tőle.</J>


text:
<J>Azért jöttem, hogy <f>[35†]</f> e világra tüzet bocsássak: és mit akarok, ha <i>az</i> immár meggerjedett?</J>


text:
<J>De keresztséggel kell <f>[36†]</f> nékem megkereszteltetnem; és <f>[37†]</f> mely igen szorongattatom, míglen <i>az</i> elvégeztetik.</J>


text:
<J>Gondoljátok-é, hogy azért jöttem, hogy békességet adjak e <f>[38†]</f> földön? Nem, mondom néktek; sőt inkább meghasonlást.</J>


text:
<J>Mert mostantól fogva öten lesznek egy házban, a kik meghasonlanak, három kettő ellen, és kettő három ellen.</J>


text:
<J>Meghasonlik az <f>[39†]</f> atya a fiú ellen, és a fiú az atya ellen; és az anya a leány ellen, és a leány az anya ellen; napa a menye ellen, és a menye a napa ellen.</J>


text:
<pb/><J>Monda pedig a sokaságnak is: Mikor látjátok, hogy napnyugotról felhő támad, azonnal <i>ezt</i> mondjátok: Záporeső jő; <f>[40†]</f> és úgy lesz.</J>


text:
<J>És mikor <i>halljátok</i> fúni a déli szelet, <i>ezt</i> mondjátok: Hőség lesz; és <i>úgy</i> lesz.</J>


text:
<J>Képmutatók, az égnek és a földnek ábrázatáról tudtok ítéletet tenni; erről az időről pedig <f>[41†]</f> mi dolog, hogy nem tudtok ítéletet tenni?</J>


text:
<J>Mikor pedig a te ellenségeddel a fejedelem elé mégy, igyekezzél az úton megmenekedni <f>[42†]</f> tőle, hogy téged ne vonjon a bíró elé, és a bíró át ne adjon téged a poroszlónak és a poroszló a tömlöczbe ne vessen téged.</J>


text:
<pb/>Jövének pedig ugyanazon időben némelyek, kik néki hírt mondának a Galileabeliek felől, kiknek vérét Pilátus az ő áldozatukkal elegyítette.


text:
És felelvén Jézus, monda nékik: <J>Gondoljátok-é, hogy ezek a Galileabeliek bűnösebbek voltak valamennyi Galileabelinél, mivelhogy ezeket szenvedték?</J>


text:
<J>Vagy az a tizennyolcz, a kire rászakadt a torony Siloámban, és megölte őket, gondoljátok-é, hogy bűnösebb volt minden <i>más</i> Jeruzsálemben lakó embernél?</J>


text:
<J>Nem, mondom néktek: sőt inkább, ha meg <f>[1†]</f> nem tértek, mindnyájan hasonlóképen elvesztek.</J>


text:
És ezt a példázatot mondá: <J>Vala egy embernek egy fügefája szőlejébe ültetve; és elméne, hogy azon gyümölcsöt keressen, és nem talála.</J>


text:
<J>És monda a vinczellérnek: Ímé három esztendeje járok gyümölcsöt keresni e fügefán, és nem találok: vágd ki azt; miért foglalja a földet is hiába?</J>


text:
<J>Az pedig felelvén, monda néki: Uram, hagyj békét néki még ez esztendőben, míg köröskörül megkapálom és megtrágyázom:</J>


text:
És ímé vala <i>ott</i> egy asszony, kiben betegségnek lelke vala tizennyolcz esztendőtől fogva; és meg volt görbedve, és teljességgel nem tudott felegyenesedni.


text:
És mikor azt látta Jézus, előszólítá, és monda néki: <J>Asszony, feloldattál a te betegségedből!</J>


text:
Felelvén pedig a zsinagógafő, haragudva, hogy szombat<i>nap</i>on gyógyított Jézus, monda a sokaságnak: Hat nap van, a melyen munkálkodni kell; azokon jőjjetek azért és gyógyíttassátok magatokat, és ne szombatnapon.


text:
Felele azért néki az Úr, és <f>[2†]</f> monda: <J>Képmutató, szombat<i>nap</i>on nem oldja-é el mindenitek az ő ökrét vagy szamarát a jászoltól, és nem viszi-é itatni?</J>


text:
<J>Hát ezt, az Ábrahám leányát, kit a Sátán megkötözött ímé tizennyolcz esztendeje, nem kellett-é feloldani e kötélből szombatnapon?</J>


text:
És mikor ezeket mondta, megszégyenülének mindnyájan, kik magokat néki ellenébe veték; és az egész nép örül vala mind azokon a dicsőséges <f>[3†]</f> dolgokon, a melyek ő általa lettek.


text:
<pb/>Monda pedig <i>Jézus:</i> <J>Mihez <f>[4†]</f> hasonló az Isten országa? és mihez hasonlítsam azt?</J>


text:
<J>Hasonló <f>[5†]</f> a mustármaghoz, melyet az ember vévén, elvet az ő kertjében; és felnevelkedett, és lett nagy fává, és az égi madarak fészket raktak annak ágain.</J>


text:
<J>Hasonló <f>[7†]</f> a kovászhoz, melyet az asszony vévén, három mércze lisztbe elegyíte, mígnem az egész megkele.</J>


text:
<J>Igyekezzetek bemenni a <f>[9†]</f> szoros kapun: mert sokan, <f>[10†]</f> mondom néktek, igyekeznek bemenni és nem mehetnek.</J>


text:
<J>Mikor már a gazda felkél <f>[11†]</f> és bezárja az ajtót, és kezdetek kívül állani és az ajtót zörgetni, mondván: Uram! Uram! nyisd meg nékünk; és ő felelvén, ezt mondja néktek: Nem <f>[12†]</f> tudom honnét valók vagytok ti;</J>


text:
<J>Akkor kezditek mondani: Te előtted ettünk és ittunk, <f>[13†]</f> és a mi utczáinkon tanítottál;</J>


text:
<J>De ezt mondja: Mondom néktek, nem tudom honnét valók vagytok ti; távozzatok el én tőlem mindnyájan, kik hamisságot cselekesztek!</J>


text:
<J>Ott lesz sírás és fogak csikorgatása, mikor látjátok Ábrahámot, Izsákot és Jákóbot, és a prófétákat mind az Isten országában, magatokat <f>[14†]</f> pedig kirekesztve.</J>


text:
<J>És jőnek napkeletről és napnyugatról, <f>[15†]</f> és északról és délről, és az Isten országában letelepednek.</J>


text:
<J>És ímé vannak utolsók, a <f>[16†]</f> kik elsők lesznek, és vannak elsők, a kik utolsók lesznek.</J>


text:
<pb/>Ugyanazon napon jövének <i>ő</i> hozzá némelyek a farizeusok közül, mondván néki: Eredj ki és menj el innét: mert Heródes meg akar téged ölni.


text:
És monda nékik: <J>Elmenvén mondjátok meg annak a rókának: Ímé ördögöket űzök ki és gyógyítok ma és holnap, és harmadnapon <f>[17†]</f> elvégeztetem.</J>


text:
<J>Hanem nékem ma és holnap és azután úton kell lennem; mert nem lehetséges, hogy a próféta Jeruzsálemen kívül vesszen el.</J>


text:
<J>Jeruzsálem! <f>[18†]</f> Jeruzsálem! ki megölöd a prófétákat, és megkövezed azokat, a kik te hozzád küldettek, hányszor akartam egybegyűjteni a te fiaidat, miképen a tyúk az ő kis csirkéit az ő szárnyai alá, és <f>[19†]</f> ti nem akarátok!</J>


text:
<J>Ímé pusztán hagyatik néktek a ti <f>[20†]</f> házatok; és bizony mondom néktek, hogy nem láttok engem, mígnem eljő <i>az</i> <i>idő,</i> mikor <i>ezt</i> mondjátok: <f>[21†]</f> Áldott, a ki jő az Úrnak nevében!</J>


text:
<pb/>És lőn mikor a főfarizeusok közül egynek házához ment szombatnapon kenyeret enni, azok leselkednek vala ő utána.


text:
És felelvén Jézus, szóla a törvénytudóknak és a farizeusoknak, mondván: <J>Szabad-é <f>[1†]</f> szombat<i>nap</i>on gyógyítani?</J>


text:
És felelvén nékik, monda: <J>Ki az közületek, <f>[2†]</f> a kinek szamara vagy ökre a kútba esik, és nem vonja ki azt azonnal szombatnapon?</J>


text:
És egy példázatot monda a hivatalosoknak, mikor észre vevé, mimódon válogatják a fő helyeket; mondván nékik:


text:
<J>Mikor valaki lakodalomba hív, ne ülj a <f>[3†]</f> fő helyre; mert netalán náladnál nagyobb tiszteletben álló embert is hivott meg az,</J>


text:
<J>És eljövén az, a ki mind téged, mind azt meghívta, ezt mondja majd néked: Engedd ennek a helyet! És akkor szégyennel az utolsó helyre fogsz ülni.</J>


text:
<J>Hanem mikor meghívnak, menj el és ülj le az utolsó helyre; hogy mikor eljő az, a ki téged meghívott, ezt mondja néked: Barátom ülj feljebb! Akkor néked dicsőséged lesz azok előtt, a kik veled együtt ülnek.</J>


text:
<J>Mert mindenki, a ki magát felmagasztalja, <f>[4†]</f> megaláztatik; és a ki magát megalázza, felmagasztaltatik.</J>


text:
Monda pedig annak is, a ki őt meghívta: <J>Mikor ebédet vagy vacsorát készítesz, ne hívd barátaidat, se testvéreidet, se rokonaidat, se gazdag szomszédaidat; nehogy viszont ők <f>[5†]</f> is meghívjanak téged, és visszafizessék néked.</J>


text:
<J>Hanem mikor lakomát készítesz, hívd a szegényeket, <f>[6†]</f> csonkabonkákat, sántákat, vakokat:</J>


text:
<J>És boldog leszel; mivelhogy nem fizethetik vissza néked; mert majd visszafizettetik néked az igazak feltámadásakor.</J>


text:
<pb/>Hallván pedig ezeket egy azok közül, a kik <i>ő vele</i> együtt ülnek vala, monda néki: Boldog az, a ki eszik kenyeret az Isten országában.


