# verses

text:
És ismét külde ő hozzá <i>a király</i> más ötven ember előtt való főembert, mind az ötven férfival egybe, a ki szóla és monda néki: Isten embere, a király azt parancsolja, hogy hamar jőjj alá!


text:
És felele Illés, és monda nékik: Ha Isten embere vagyok, szálljon tűz az égből alá, és emészszen meg téged és a te ötven emberedet. És Istennek tüze szálla alá az égből, és megemészté őt <f>[5†]</f> és az ő ötven emberét.


text:
És újra elküldött egy harmadik ötven ember előtt járó főembert is, az ő ötven emberével együtt, és felmenvén ez az ötven ember előtt járó főember, elméne és térdre borult Illés előtt, és könyörögvén néki, monda: Óh Isten embere, kérlek, legyen becsülete a te szemeid előtt az én lelkemnek, és ezeknek a te szolgáidnak, ez ötven ember lelkének!


text:
Ímé tűz szállott le az égből és megemészté az ötven ember előtt való elébbi két főembert, az ő ötven emberével egybe: Most azért legyen becsülete az én lelkemnek a te szemeid előtt!


text:
Ekkor szóla az Úr angyala Illésnek: Menj alá vele, ne félj semmit tőle. És ő felkelvén aláméne vele a királyhoz.


text:
<pb/>És szóla néki: Ezt mondja az Úr: A miért követeket küldöttél tanácsot kérdeni <f>[6†]</f> Baálzebubhoz, Ekron istenéhez, mintha nem volna Izráelben Isten, a kinek a beszédéből tanácsot kérdhetnél: azért fel nem kelsz ez ágyból, a melyben fekszel, hanem kétség nélkül meghalsz.


text:
És meghalt az Úrnak beszéde szerint, a melyet szólott Illés, és uralkodék Jórám <f>[7†]</f> ő helyette, Jórámnak, a Josafát fiának, a Júdabeli királynak második esztendejében; mert <i>Akháziának</i> nem volt fia.


text:
Akháziának egyéb dolgai pedig, a melyeket cselekedett, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
<pb/>És lőn mikor az Úr Illést fel akará vinni a szélvész által mennyekbe: elméne Illés és <f>[1†]</f> Elizeus Gilgálból.


text:
És monda Illés Elizeusnak: Maradj itt, kérlek, mert az Úr Béthelbe küldött engem. És felele Elizeus: Él az Úr, és a te lelked, hogy el nem hagylak téged! És mikor lemenének Béthel felé:


text:
Kijövének a próféták fiai, a kik Béthelben valának, Elizeushoz, és mondának néki: Nem tudod-é, hogy e mai napon az Úr elragadja a te uradat tőled? És monda: Tudom én is, hallgassatok.


text:
És monda néki Illés: Elizeus! Maradj itt, kérlek; mert az Úr engem Jérikhóba <f>[2†]</f> küldött. Ő azonban monda: Él az Úr és a te lelked, hogy el nem hagylak téged. És mikor elmenének Jérikhóba:


text:
A próféták fiai, a kik Jérikhóban valának, Elizeushoz jövének, és mondának néki: Nem tudod-é, hogy e mai napon az Úr a te uradat elragadja tőled? És ő monda: Én is tudom, hallgassatok.


text:
Azután monda néki Illés: Maradj itt, kérlek, mert az Úr engem a Jordán mellé küldött. De ő felele: Él az Úr és a te lelked, hogy el nem hagylak téged. És elmenének együtt mindketten.


text:
Ötven férfiú pedig a próféták fiai közül <i>utánok</i> menvén, velök szemben messze megállának, mikor ők ketten a Jordán mellett megállottak.


text:
És fogá Illés az ő palástját, és összehajtva azt, megüté azzal a <f>[3†]</f> vizet; és az kétfelé válék; úgy hogy mind a ketten szárazon menének át rajta.


text:
És mikor általmentek, monda Illés Elizeusnak: Kérj tőlem, mit cselekedjem veled, mielőtt tőled elragadtatom. És monda Elizeus: Legyen, kérlek, a te benned való léleknek kettős mértéke én rajtam.


text:
És ő monda: Nehéz dolgot kértél; mégis, ha majd meglátándasz engem, mikor tőled elragadtatom, meglesz, a mit <i>kérsz:</i> ha pedig <i>meg</i> nem <i>látándasz,</i> nem lesz meg.


text:
És lőn, a mikor menének és menvén beszélgetének, ímé egy tüzes szekér tüzes lovakkal elválasztá őket egymástól. És felméne <f>[4†]</f> Illés a szélvészben az égbe.


text:
Elizeus pedig ezt látván, kiált vala: <i>Édes</i> atyám, <i>édes</i> atyám! <f>[5†]</f> Izráel szekerei és lovagjai! És nem látá őt többé. És vevé a maga ruháit, és két részre szakasztá azokat,


text:
És vevé az Illés palástját, a mely róla leesett, és <i>azzal</i> megüté <f>[6†]</f> a vizet, és monda: Hol van az Úr, az Illés Istene? És mikor ő is megütötte a vizet, kétfelé válék az; és általméne Elizeus.


text:
És mikor látták őt a próféták fiai, a kik átellenben Jérikhónál valának, mondának: Az Illés <f>[7†]</f> lelke megnyugodt Elizeuson. És eleibe menének néki, és meghajták magokat ő előtte a földig;


text:
És mondának néki: Ímé a te szolgáid között van ötven ember, erős férfiak, küldd el őket, hadd keressék meg a te uradat, hátha az Úrnak lelke ragadta el őt, és letette őt valamelyik hegyen, vagy völgyben. De ő monda: Ne küldjetek.


text:
De azok kényszerítették őt egész a megszégyenülésig, és monda: <i>Hát</i> küldjetek el! És elküldék az ötven férfiút, de harmadnapig keresvén sem találák meg őt.


text:
És mikor visszajöttek ő hozzá, mert Jérikhóban lakott, monda nékik: Nem mondottam-é, hogy ne menjetek el?


text:
<pb/>És mondának a város férfiai Elizeusnak: Ímé e város jó lakóhely volna, a mint uram magad látod; de a vize ártalmas, és a föld gyümölcsét meg nem érleli.


text:
Ő pedig kiment a forráshoz, és bele veté a sót, <f>[8†]</f> és monda: Ezt mondja az Úr: Meggyógyítottam e vizeket; nem származik ezután azokból halál és idétlen termés.


text:
Felméne azután onnét Béthelbe; és mikor az úton felfelé méne, apró gyermekek jövének ki a városból, a kik őt csúfolják vala, ezt mondván: Jőjj fel, kopasz, jőjj fel, kopasz!


text:
És hátratekintvén és meglátván őket, megátkozá őket az Úr nevében, és az erdőből két <f>[9†]</f> nőstény medve jövén ki, szétszaggata közülök negyvenkét gyermeket.


text:
<pb/>Jórám <f>[1†]</f> pedig, az Akháb <f>[2†]</f> fia kezde uralkodni Izráelen Samariában Josafátnak, a Júda királyának tizennyolczadik esztendejében, és uralkodék tizenkét esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úrnak szemei előtt, de nem annyira, mint az ő atyja és anyja; mert elrontá a Baál képét, <f>[3†]</f> a melyet az ő atyja készíttetett volt.


text:
De mindazáltal követé Jeroboámnak, <f>[4†]</f> a Nébát fiának bűneit, a ki vétekbe ejtette volt az Izráelt, és el nem távozék azoktól.


text:
És Mésának, a Moáb királyának nagyon sok juha volt, és az Izráel királyának adóban százezer bárány és százezer kos gyapját fizette.


text:
És elméne, és külde <i>követeket</i> Josafáthoz, Júda királyához, ezt izenvén néki: A Moáb királya <f>[6†]</f> elszakadt tőlem; eljösz-é velem a Moáb ellen a hadba? Felele: Felmegyek, úgy én, mint te; úgy az én népem, mint a te néped; úgy az én lovam, mint a te lovaid.


text:
És elméne az Izráel királya és Júda királya és az Edom <f>[7†]</f> királya; és mikor hét napig bolyongtak az úton, nem volt vize sem a tábornak, sem a velök volt barmoknak.


text:
Akkor monda az Izráel királya: Jaj, jaj; az Úr <i>azért</i> hívta egybe e három királyt, hogy a Moáb kezébe adja őket!


text:
És monda Josafát: Nincs itt az Úr prófétái közül egy sem, hogy általa tanácsot kérhetnénk az Úrtól? És felele egy az Izráel királyának szolgái közül, és monda: Itt van Elizeus, a Sáfát fia, a ki Illésnek kezeire vizet tölt vala.


text:
És monda Josafát: Nála van az Úrnak <f>[8†]</f> beszéde. És alámenének hozzá az Izráel királya és Josafát és az Edom királya.


text:
És monda Elizeus az Izráel királyának: Mi közöm van hozzád? Menj a te atyádnak és <f>[9†]</f> anyádnak prófétáihoz! És monda néki az Izráel királya: Ne <i>utasíts el;</i> mert az Úr gyűjtötte össze ezt a három királyt, hogy a Moáb kezébe adja őket.


text:
És monda Elizeus: Él a Seregek Ura, a ki előtt állok, ha nem nézném Josafátnak, a Júda királyának személyét, <i>bizony</i> téged nem <f>[10†]</f> néznélek, és rád sem tekintenék;


text:
Mert ezt mondja az Úr: Nem láttok sem szelet, sem esőt, és mégis e patak megtelik vízzel, hogy ihattok mind ti, mind a ti nyájatok és barmaitok.


text:
És megvesztek minden kulcsos várost és minden szép várost, és minden jótermő fát kivagdaltok, és minden kútfőt betöltötök, és minden jó szántóföldet behánytok kövekkel.


text:
És lőn reggel, <f>[12†]</f> a mikor áldozatot szoktak tenni, ímé vizek jőnek vala Edom útjáról, és megtelék a föld vízzel.


text:
Mikor pedig meghallotta az egész Moáb, hogy feljöttek a királyok ő ellenök harczolni, egybegyűlének mindnyájan, a kik fegyvert foghattak, és megállottak az ő <i>tartományuk</i> határán.


text:
És mikor felkeltek reggel, és a nap feljött a vizekre, úgy láták a Moábiták, mintha ő ellenökbe az a víz vereslenék, mint a vér.


text:
És mondának: Vér ez! Megvívtak a királyok egymással, és megölte egyik a másikát. Prédára most, Moáb!


text:
De mikor az Izráel táborához jutottak, felkeltek az Izráeliták, és megverték a <f>[13†]</f> Moábitákat, és azok megfutamodtak előttök; betörtek hozzájok és leverték Moábot.


text:
És városaikat lerontották, és a jó szántóföldekre kiki követ <f>[14†]</f> hányt, és elborították azt <i>kövekkel,</i> és minden kútfőt behánytak, és minden jótermő fát kivágtak, úgy hogy csak Kir-Haréset kőfalait hagyták fenn; de körülvevék azt is a parittyások, és lerontották.


text:
Látván pedig a Moáb királya, hogy legyőzettetik a viadalban, maga mellé vett hétszáz fegyverfogó férfiút, hogy keresztül törjenek az Edom királyához; de nem bírtak.


text:
Akkor vevé az ő elsőszülött fiát, a ki ő helyette uralkodandó volt, és égőáldozatul megáldozá <f>[15†]</f> a kőfalon. Mely dolog felett az Izráel népe igen felháborodék, és elmenének onnét, és megtérének az ő földjökbe.


text:
<pb/>És kiálta egy asszony a próféták fiainak feleségei közül Elizeushoz, és monda: A te szolgád, az én férjem meghalt; te tudod, hogy a te szolgád félte az Urat. Eljött pedig a hitelező, hogy <f>[1†]</f> elvigye mind a két gyermekemet, hogy néki szolgái legyenek.


text:
Monda néki Elizeus: Mit cselekedjem veled? Mondd meg nékem, mi van a házadban? Monda az: A te szolgálóleányod házában nincs egyéb, csak egy korsó <f>[2†]</f> olaj.


text:
És menj be és zárkózzál be magad a te fiaiddal, és tölts <i>az olajból</i> mindenik edénybe, és a tele edényt állítsd félre.


text:
És elment ő tőle, és bezárkózott az ő fiaival, azok hordták néki <i>az edényeket</i>, ő maga pedig csak töltögetett.


text:
És mikor megtöltötte az edényeket, monda az ő fiának: Hozz ide még egy edényt. Felele az: Nincs több edény; és akkor megállott az olaj.


text:
És elment, és elmondá ezt az Isten emberének. Az pedig monda: Menj el, add el az olajat, és fizesd ki hiteleződet; te pedig és a te fiaid éljetek a maradékából.


text:
<pb/>És történt ebben az időben, hogy Elizeus <f>[3†]</f> Súnembe ment. Ott volt egy gazdag asszony, a ki tartóztatá őt, hogy <i>nála</i> egyék kenyeret. És lőn, hogy valamikor csak arra járt, betért oda, hogy kenyeret egyék.


text:
És monda <i>az asszony</i> a férjének: Ímé úgy veszem észre, hogy az az Isten embere, a ki szüntelen erre jár által, szent <f>[4†]</f> ember;


text:
Csináljunk, <f>[5†]</f> kérlek, egy kicsiny felházat, és tegyünk abba néki egy ágyat, asztalt, széket és gyertyatartót, hogy mikor hozzánk jön, hadd térjen oda.


text:
És monda Géházinak, az ő szolgájának: Hívd ide azt a <f>[6†]</f> Súnemitát. Előhívá azért azt, és eleibe álla.


text:
Megmondotta volt pedig néki: Mondd meg néki: Ímé nagy szorgalmatossággal szolgálsz nékünk, <i>mit kivánsz</i>, hogy cselekedjem veled? Nincs-é valami mondani valód a király előtt, vagy a sereg fővezére előtt? És monda az: Én az én nemzetségem között <i>békességgel</i> lakom.


text:
Monda <i>Elizeus:</i> Mit lehetne tehát érette tennünk? Felele Géházi: Nincs fia és a férje vén ember.


text:
És monda <i>Elizeus:</i> Esztendő ilyenkorra fiút fogsz ölelni. És monda az: Ne, édes uram, Isten embere, <f>[7†]</f> ne mondj képtelen dolgot a te szolgálóleányodnak!


text:
És monda az ő atyjának: Jaj fejem, jaj fejem! És monda <i>az ő atyja</i> a szolgának: Vidd el őt az anyjához.


text:
És felméne az <i>asszony</i>, és az Isten emberének <f>[8†]</f> ágyára tevé őt, és az <i>ajtót</i> bezárván kijöve <i>onnét. </i>


text:
És előhívatá az ő férjét és monda: Kérlek, küldj ide nékem egyet a szolgák közül és egy szamarat, hadd menjek el hamar az Isten <f>[9†]</f> emberéhez, és mindjárt megjövök.


text:
És megnyergelé a szamarat, és monda a szolgának: Hajtsd és siess, ne késlelj engem a menésben, hanem ha mondándom néked.


text:
És elmenvén, juta az Isten emberéhez a Kármel <f>[10†]</f> hegyére. És mikor meglátá őt az Isten embere távolról, monda Géházinak, az ő szolgájának: Ímé a Súnemita ez!


text:
Fuss, kérlek, eleibe, és kérdezd meg tőle, ha békességben van-é mind ő, mind az ő férje, mind az ő gyermeke? Monda az: Békességben!


text:
Mikor pedig az Isten emberéhez jutott a hegyre, átölelte az ő lábait; de Géházi oda ment, hogy elűzze őt, az Isten embere azonban így szólt: Hagyj békét néki, mert megkeseredett az ő szíve, és az Úr eltitkolta tőlem, és nem jelentette <f>[11†]</f> meg nékem.


text:
És monda az: Vajjon én <f>[12†]</f> kértem-é fiat az én uramtól? Nemde nem mondám-é néked: Ne csalj meg engemet?


text:
És monda <i>Elizeus</i> Géházinak: Övezd fel derekadat, és vedd kezedbe az én pálczámat, és menj el, ha valakivel találkozol, ne <f>[13†]</f> köszönj néki, és annak is, a ki köszön néked, ne felelj, és az én pálczámat tedd a gyermek arczára.


text:
De a gyermeknek anyja monda: Él az Úr és él a te lelked, hogy el nem hagylak téged. Felkele azért és követé őt.


text:
Géházi pedig már előttök elment volt, és a pálczát a gyermek arczára fekteté, de nem szólott és nem is eszmélt rá <i>a gyermek. </i> Azért visszatért eleibe, és megmondá néki, mondván: Nem támadt fel a gyermek.


text:
És az <i>ágyra</i> felhágván, a gyermekre feküdt, és az ő száját a gyermek szájára tevé, szemeit szemeire, kezeit kezeire, és ráborult, és megmelegedék a gyermek teste.


text:
Azután felállott, és egyszer alá és fel járt a házban, majd újra felment és reáborult. Akkor a gyermek prüsszente vagy <f>[16†]</f> hétszer, és felnyitá szemeit a gyermek.


text:
Ő pedig szólítá Géházit, és monda: Hívd ide a Súnemitát. És oda hívá azt. És mikor oda ment, monda: Vedd a te fiadat.


text:
<pb/>Azután visszament Elizeus Gilgálba. Éhség vala pedig akkor az országban, és a próféták fiai ő vele laknak <f>[17†]</f> vala. És monda az ő szolgájának: Tedd fel a nagy fazekat, és főzz valami főzeléket a próféták fiainak.


text:
Kiméne azért egy a mezőre, hogy paréjt szedjen. És <i>holmi</i> vad indákra találván, tele szedé az ő ruháját azokról sártökkel, és mikor hazament, belevagdalta a fazékba főzeléknek; de nem tudta, hogy mi az?


text:
Mikor azután feladták a férfiaknak, hogy egyenek, és ők enni kezdének a főzelékből, felkiáltának és mondának: Halál van a fazékban, Isten embere! És nem bírták megenni.


text:
Ő pedig monda: Hozzatok lisztet. És beleveté <f>[18†]</f> azt a fazékba, és monda: Add fel immár a népnek, hadd egyenek. És nem volt <i>már</i> semmi rossz a fazékban.


text:
Jöve pedig egy férfi Baál Sálisából, és hoz vala az Isten emberének első zsengék kenyereit, húsz árpakenyeret, és megzsendült gabonafejeket az ő ruhájában; de ő monda: Add a népnek, hadd egyenek.


text:
Felele az ő szolgája: Minek adjam ezt száz embernek? Ő pedig monda ismét: Add a népnek, hadd egyenek, mert ezt mondja az Úr: Esznek <f>[19†]</f> és még marad is.


text:
<pb/>És Naámán, a siriai király seregének fővezére, az ő <f>[1†]</f> ura előtt igen nagy férfiú és nagyrabecsült volt, mert általa szabadította volt meg az Úr Siriát; és az a férfi vitéz hős, <i>de</i> bélpoklos volt.


text:
<i>Egyszer</i> portyázó csapatok mentek ki Siriából, és azok Izráel országából egy kis leányt vittek el foglyul, és ez Naámán feleségének szolgált.


text:
És monda ez az ő asszonyának: Vajha az én uram szembe lenne azzal a prófétával, a ki Samariában <i>van,</i> kétség nélkül meggyógyítaná őt az ő bélpoklosságából.


text:
És <i>Naámán</i> beméne, és elbeszélé az ő urának, mondván: Így s így szólott az Izráel országából való leány!


text:
Akkor monda Siria királya: Menj el, és ím levelet küldök az Izráel királyának. Elméne azért és vőn magával tíz tálentom ezüstöt és hatezer aranyat, azon felül tíz öltöző ruhát.


text:
És elvivé a levelet az Izráel királyának, ezt írván: Mikor e levél hozzád érkezik, ímé az én szolgámat, Naámánt azért küldöttem hozzád, hogy őt gyógyítsd meg bélpoklosságából.


text:
De a mikor elolvasta az Izráel királya a levelet, megszaggatá az ő ruháit és monda: Isten vagyok-e én, hogy öljek <f>[2†]</f> és elevenítsek, hogy ez én hozzám küld, hogy gyógyítsam meg e férfiút az ő bélpoklosságából? Vegyétek eszetekbe és lássátok, <f>[3†]</f> hogy csak okot keres ellenem.


text:
Mikor pedig meghallotta Elizeus, az Isten embere, hogy az Izráel királya ruháit megszaggatta, külde a királyhoz ilyen izenettel: Miért szaggattad meg a te ruháidat? Hadd jőjjön hozzám, és tudja meg, hogy van próféta Izráelben.


text:
És külde Elizeus követet ő hozzá, mondván: Menj el és fürödj meg hétszer a Jordánban, és megújul a te tested, és megtisztulsz.


text:
Akkor megharaguvék Naámán és elment, és így szólt: Íme én azt gondoltam, hogy kijő hozzám, és előállván, segítségül hívja az Úrnak, az ő Istenének nevét, és kezével megilleti a <i>beteg</i> helyeket, és úgy gyógyítja meg a kiütést.


text:
Avagy nem jobbak-é Abana és Párpár, Damaskus folyóvizei Izráel minden vizeinél? Avagy nem fürödhetném-é meg azokban, hogy megtisztuljak? Ilyen módon megfordulván, nagy haraggal elment.


text:
De hozzá menének az ő szolgái, és szólának néki, mondván: Atyám, ha valami nagy dolgot mondott volna e próféta neked, avagy nem tetted volna-é meg? Mennyivel inkább, a mikor <i>csak</i> azt mondja, hogy fürödj meg és megtisztulsz?


text:
Beméne azért a Jordánba, és belemeríté magát abba hétszer <f>[5†]</f> az Isten emberének beszéde szerint, és megújult az ő teste, mint egy kis gyermek teste, és megtisztult.


text:
Azután visszatért egész kiséretével az Isten emberéhez, és bemenvén megálla előtte, és monda: Ímé, most tudom már, hogy <f>[6†]</f> nincsen az egész földön Isten, csak Izráelben! Azért most vedd el, kérlek, <i>ez</i> ajándékot a te szolgádtól.


text:
Ő pedig monda: Él az <f>[7†]</f> Úr, a ki előtt állok, hogy el nem veszem. Kényszeríti vala pedig őt, hogy elvegye; de ő nem akará.


text:
És monda Naámán: Ha nem; adj kérlek a te szolgádnak e földből annyit, a mennyit elbír két öszvér; mert a te szolgád többé égőáldozattal, vagy egyéb áldozattal nem áldozik idegen isteneknek, hanem csak az <f>[8†]</f> Úrnak.


text:
Ebben a dologban legyen az Úr kegyelmes a te szolgádnak, hogy mikor bemegy az én uram a Rimmon templomába, hogy ott imádkozzék, és ő az én kezemre támaszkodik, ha akkor én is meghajlok a Rimmon templomában: azt, hogy én meghajlok a Rimmon templomában, bocsássa meg az Úr a te szolgádnak ebben a dologban.


text:
<pb/>Géházi, Elizeusnak, az Isten emberének szolgája azt gondolta: Ímé az én uram megkimélé ezt a Siriabeli Naámánt, és nem akará tőle elvenni, a mit hozott volt; él az Úr, hogy utána futok, és valamit kérek tőle.


text:
És utána futott Géházi Naámánnak. Látván pedig Naámán őt, hogy utána fut, leugrott a szekérből és eleibe méne és monda: Rendben van minden?


text:
És monda: Rendben. Az én uram küldött engem, ezt mondván: Ímé most csak ez órában jött hozzám két ifjú az Efraim hegyéről a próféták fiai közül: adj kérlek azoknak egy tálentom ezüstöt és két öltöző ruhát.


text:
És monda Naámán: Kérlek végy két tálentomot. És kényszeríté őt és egybeköte két tálentom ezüstöt két zsákba, és két öltöző ruhát, és azokat két szolgájának adá, a kik előtte vitték azokat.


text:
De mikor a dombhoz ért, elvette tőlök azokat, és elrejté egy házban, és elbocsátá a férfiakat, és elmenének.


text:
Ő pedig bemenvén, megálla az ő ura előtt, és monda néki Elizeus: Honnét, Géházi? Felele: Nem ment a te szolgád sehová.


text:
Ő pedig monda néki: Nem ment-é el az én szívem <i>veled,</i> <f>[9†]</f> mikor az a férfiú leszállott szekeréből elődbe? Most az ideje, hogy szerezz ezüstöt, és hogy végy ruhákat, olajfákat, szőlőket, juhokat, barmokat, szolgákat és szolgálóleányokat?!


text:
Azért rád és a te magodra ragad a Naámán bélpoklossága mindörökké. És <f>[10†]</f> kiment ő előle megpoklosodva, mint a hó.


text:
<pb/>És mondának a próféták fiai Elizeusnak: Ímé ez a hely, a hol nálad lakunk, igen <f>[1†]</f> szoros nékünk;


text:
Hadd menjünk el, kérlek, a Jordán mellé, hogy mindenikünk egy-egy fát hozzon onnét, hogy ott valami hajlékot építsünk magunknak, a melyben lakjunk. És monda: Menjetek el!


text:
És történt, hogy mikor egy közülök egy fát levágna, a fejsze beesék a vízbe. Akkor kiálta és monda: Jaj, jaj, <i>édes</i> uram! pedig ezt is kölcsön kértem!


text:
És monda az Isten embere: Hová esett? És mikor megmutatta néki a helyet, levágott egy fát és utána dobta, és a fejsze feljött a <i>víz színére. </i>


text:
<pb/>Siria királya pedig hadat indított Izráel ellen, és tanácsot tartván az ő szolgáival, monda: Itt meg itt lesz az én táborom.


text:
És elkülde az Isten embere az Izráel királyához, mondván: Vigyázz, ne hagyd el azt a helyet, mert ott akarnak a siriaiak betörni.


text:
És elkülde az Izráel királya arra a helyre, a melyről néki az Isten embere szólott, és őt megintette volt, és vigyázott magára nem egyszer, sem kétszer.


text:
És felháborodott ezen a siriai király szíve, és összegyűjtvén az ő szolgáit, monda nékik: Miért nem mondjátok meg nékem, ki tart közülünk az Izráel királyával?!


text:
Akkor monda egy az ő szolgái közül: Nem úgy, uram király, hanem Elizeus <f>[2†]</f> próféta, a ki Izráelben van, jelenti meg az Izráel királyának a beszédeket, a melyeket te a te titkos házadban beszélsz.


text:
És monda: Menjetek el és nézzétek meg, hol van, hogy utána küldjek és elhozassam őt. És megjelenték néki, mondván: Ímé Dótánban van.


text:
Felkelvén pedig jókor reggel az Isten emberének szolgája, kiméne, és ímé seregek vették körül a várost, és lovak és szekerek. És monda néki az ő szolgája: Jaj, jaj, <i>édes</i> uram! mit cselekedjünk?


text:
És imádkozott Elizeus és monda: Óh Uram! nyisd meg kérlek az ő szemeit, hadd lásson. És megnyitá az Úr a szolga szemeit és láta, és ímé a hegy rakva volt tüzes <f>[3†]</f> lovagokkal és szekerekkel Elizeus körül.


text:
És mikor <i>azok</i> hozzá lementek, könyörgött Elizeus az Úrnak, mondván: Verd meg ezt a népet <f>[4†]</f> vaksággal! És megveré őket vaksággal az Elizeus kivánsága szerint.


text:
És monda nékik Elizeus: Nem ez az út, sem ez a város; jertek el én utánam, és ahhoz a férfiúhoz vezetlek titeket, a kit kerestek. <f>[5†]</f> És elvezeté őket Samariába.


text:
És mikor bementek Samariába, monda Elizeus: Óh <f>[6†]</f> Uram, nyisd meg ezek szemeit, hogy lássanak. És megnyitá az Úr az ő szemeiket és látának, és ímé Samaria közepében voltak.


text:
És monda: Ne vágasd. Le szoktad-é vágatni azokat, a kiket karddal vagy kézívvel fogsz el? Adj nékik kenyeret és <f>[7†]</f> vizet, hogy egyenek és igyanak, és elmenjenek az ő urokhoz.


text:
És nagy lakomát szerzett nékik; és miután ettek és ittak, elbocsátá őket. Ők pedig elmenének az ő urokhoz; és ettől fogva többé nem jöttek a siriai portyázó csapatok az Izráel földjére.


text:
<pb/>És lőn ezek után, hogy Benhadád, Siria királya összegyűjté egész seregét, és felment és megszállotta Samariát.


text:
És igen nagy inség lett Samariában, mert addig tartották megszállva a várost, míg egy szamárfej nyolczvan ezüst, és egy véka galambganéj öt <f>[8†]</f> ezüst lett.


text:
És mikor az Izráel királya a kőfalon széjjeljára, egy asszony kiálta ő hozzá, mondván: Légy segítséggel, uram király!


text:
A <i>király</i> monda: Ha nem segít meg téged az Isten, hogyan segítselek én meg? A szérűről vagy a sajtóról?


text:
És monda néki a király: Mit akarsz? Monda az: Ez az asszony azt mondta nékem: Add ide a te fiadat, hogy együk meg őt ma, az én fiamat pedig holnap eszszük meg.


text:
És megfőztük <f>[9†]</f> az én fiamat, és megettük őt. Mikor azután másnap azt mondtam néki: Add ide a te fiadat, hogy azt is együk meg, ő elrejté az ő fiát.


text:
Mikor pedig hallotta a király az asszonynak beszédét, megszaggatá az ő ruháit, a mint a kőfalon járt, és meglátta a nép, hogy ímé alól zsákruha van az ő testén.


text:
És monda: Úgy cselekedjék velem az Isten és úgy segéljen, ha Elizeusnak, a Sáfát fiának feje ma rajta marad!


text:
Elizeus pedig ott ült az ő házában, és együtt ültek vele a vének. És elküldött <i>a király</i> egy férfiat maga előtt. Mielőtt azonban hozzá jutott volna a követ, monda <i>Elizeus</i> a véneknek: Látjátok-é, hogy az a <f>[10†]</f> gyilkos hogyan küld ide, hogy a fejemet vétesse? Vigyázzatok, hogy mikor ide ér a követ, zárjátok be az ajtót és szorítsátok meg őt az ajtóban: Ímé az ő ura <f>[11†]</f> lábainak dobogása követi őt.


text:
És mikor még így beszélne velök, már a követ leérkezett hozzá <i>és nyomában a király</i>, és monda: Ímé ilyen veszedelem származott az Úrtól; várjak-é még tovább az <f>[12†]</f> Úrra?


text:
<pb/>És monda Elizeus: Halljátok meg az Úr beszédét. Ezt mondja az Úr: Holnap ilyenkor egy köböl zsemlyelisztet <f>[1†]</f> egy sikluson, és két köböl árpát egy sikluson vesznek Samaria kapujában.


text:
És felelvén egy főember, <f>[2†]</f> a kinek kezére támaszkodott a király, az Isten emberének, monda: Hacsak az Úr ablakokat nem csinál az égen; akkor meglehet? És monda <i>Elizeus:</i> Ímé, te szemeiddel meg fogod látni, de nem eszel belőle.


text:
A kapu előtt pedig volt négy bélpoklos férfi, a kik mondák egymásnak: Miért <f>[3†]</f> maradunk itt, hogy meghaljunk <i>éhen</i>?


text:
Ha azt határozzuk is, hogy bemegyünk a városba, ott is inség van, és akkor ott halunk meg; ha pedig itt maradunk, akkor itt halunk meg; jertek el azért, szökjünk el a Siriabeliek táborába, ha meghagyják életünket, élünk, ha megölnek, meghalunk.


text:
És felkeltek alkonyatkor, hogy a Siriabeliek táborába menjenek; és mikor odaértek a Siriabeliek táborának széléhez, ímé már nem volt ott senki.


text:
Mert az Úr azt cselekedte volt, hogy a Siriabeliek tábora szekerek <f>[4†]</f> zörgését és lovak dobogását, és nagy sereg robogását hallotta, és mondának egymásnak: Ímé az Izráel királya bérbe fogadta meg ellenünk a Hitteusok királyit és az Égyiptombeliek királyit, hogy ellenünk jőjjenek.


text:
És felkelvén elfutának alkonyatkor, és elhagyák mind sátoraikat, mind lovaikat, mind szamaraikat, a mint a tábor volt, és elfutának, csakhogy életöket megmenthessék.


text:
Mikor azért e bélpoklosok a tábor széléhez értek, bemenvén egy sátorba, evének és ivának, és elvivének onnét ezüstöt, aranyat és ruhákat, és elmenvén elrejték azokat; és megtérvén más sátorba menének be, és <i>abból</i> <i>is</i> hozának és elmenvén, elrejték.


text:
És monda egyik a másiknak: Nem igazán cselekszünk: ez a mai nap örömmondás napja, ha mi hallgatunk, és a virradatot megvárjuk, büntetés ér bennünket; most azért jertek és menjünk el, és mondjuk meg a király házának.


text:
És elmenének, és kiáltának a város kapuján állónak, és elbeszélék nékik, mondván: Odamentünk volt a Siriabeliek táborába, és ímé már nem volt ott senki; emberek szava nem hallatszott, csak a lovak és szamarak vannak kikötve, és a sátorok úgy, a mint voltak.


text:
És felkele éjszaka a király, és monda az ő szolgáinak: Megmondom néktek, mit csinálnak velünk a Siriabeliek. Tudják, hogy éhen vagyunk, és <i>csak</i> azért mentek ki a táborból, hogy elrejtőzzenek a mezőn, mondván: Mikor kijönnek a városból, megfogjuk őket elevenen, és bemegyünk a városba.


text:
Akkor felele egy az ő szolgái közül, és monda: Ki kell választani a megmaradt lovak közül, a melyek a városban megmaradtak, ötöt, — ímé épen olyanok ezek, mint Izráelnek egész sokasága, a mely megmaradt; ímé épen olyanok ezek, mint Izráel egész sokasága, a mely elpusztult, — és küldjük ki, hadd lássuk meg.


text:
És vevének két szekeret lovakkal, és kiküldé a király a siriaiak táborába, mondván: Menjetek el és nézzétek meg.


text:
És mikor utánuk mentek egész a Jordánig, ímé az egész út rakva volt ruhákkal és edényekkel, a melyeket a siriaiak a sietségben elhánytak. És mikor visszajöttek a követek, és elmondák ezt a királynak:


text:
Kiment a nép, és kirabolta a Siriabeliek táborát, és egy köböl zsemlyelisztet egy <f>[5†]</f> sikluson, és két köböl árpát egy sikluson vettek, az Úrnak beszéde szerint.


text:
A király pedig azt a <f>[6†]</f> főembert, a kinek kezére <i>szokott </i>támaszkodni, oda rendelte a kapuhoz. És a nép eltapodá őt a kapuban, és meghala, a mint az Isten embere megmondotta, a ki megjövendölte ezt, mikor a király lement hozzá.


text:
Úgy történt, a mint az Isten embere a királynak jövendölte: Két köböl árpát egy sikluson és egy köböl zsemlyelisztet egy sikluson adnak holnap ilyenkor Samaria kapujában.


text:
És ezt felelte volt a főember az Isten emberének, mondván: Hacsak az Úr ablakokat nem <f>[7†]</f> csinál az égen; akkor meglehet? és ő azt mondotta rá: Ímé te szemeiddel meg fogod látni; de nem eszel belőle.


text:
<pb/>És Elizeus szólott volt annak az asszonynak, a kinek <f>[1†]</f> a fiát feltámasztotta volt, mondván: Kelj fel, és menj el a te házadnépével együtt, és tartózkodjál, a hol tartózkodhatol; mert az Úr éhséget hívott elő, és el is jött a földre hét esztendeig.


text:
És felkelt az asszony, és az Isten emberének beszéde szerint cselekedék, és elment ő és az ő háznépe, és lakék <f>[2†]</f> a Filiszteusok földében hét esztendeig.


text:
Mikor pedig elmult a hét esztendő, visszatért az asszony a Filiszteusok földéből, és elment, hogy panaszolkodjék a királynak az ő házáért és szántóföldeiért.


text:
A király pedig beszélt Géházival, az Isten emberének szolgájával, mondván: Beszéld el, kérlek, nékem mindazokat a csudálatos dolgokat, a melyeket Elizeus cselekedett.


text:
És mikor elbeszélé a királynak, mimódon támasztotta fel a halottat, ímé az asszony, a kinek a gyermekét feltámasztotta volt, éppen akkor kiáltott a királyhoz az ő házáért és szántóföldeiért; és monda Géházi: Uram király, ez az az asszony és ez az ő fia, a <f>[3†]</f> kit feltámasztott Elizeus.


text:
És kikérdezé a király az asszonyt, és az elbeszélé néki; és ada a király ő mellé egy udvari szolgát, mondván: Adasd vissza néki minden jószágát, és a szántóföldnek minden hasznát attól az időtől fogva, a mióta elhagyta a földet egész mostanig.


text:
<pb/>És <f>[4†]</f> Elizeus elment Damaskusba, Benhadád pedig, Siria királya beteg volt, és hírül adák néki, mondván: Az Isten embere ide jött.


text:
És monda a király Hazáelnek: Végy ajándékot kezedbe, és menj eleibe az Isten emberének, és kérj tanácsot az Úrtól ő általa, mondván: <f>[5†]</f> Meggyógyulok-é ebből a betegségből?


text:
És eleibe ment Hazáel, és ajándékokat vitt kezében mindenféle drága damaskusi jószágból negyven teve terhét; és elment, és megállott előtte, és így szólt: A te fiad, Benhadád, Siria királya, az küldött engem hozzád, mondván: Vajjon meggyógyulok-é ebből a betegségből?


text:
Felele néki Elizeus: Menj el, mondd meg néki: Nem maradsz életben, mert megjelentette nékem az Úr, hogy <f>[6†]</f> halált hal.


text:
És monda Hazáel: Miért sír az én uram? És felele: Mert tudom a veszedelmet, a melyet <f>[7†]</f> az Izráel fiaira hozol; az ő erős városait megégeted, az ő ifjait fegyverrel levágatod, és kis gyermekeit a földhöz vered, és terhes asszonyait ketté vágod.


text:
És monda Hazáel: Kicsoda a te szolgád, ez az eb, hogy ilyen nagy dolgokat cselekednék? És felele Elizeus: Megjelentette nékem az Úr, hogy te leszel Siria <f>[8†]</f> királya.


text:
És elméne Elizeustól, és beméne az ő urához, és az monda néki: Mit mondott Elizeus? és monda: Azt mondta, hogy meggyógyulsz.


text:
Másnap azonban elővett egy takarót és bemártván azt vízbe, ráteríté az ő arczára, és meghalt: és uralkodék <f>[9†]</f> Hazáel ő helyette.


text:
<pb/>És Jórámnak, az Akháb fiának, az Izráel királyának ötödik esztendejében, mikor még Josafát vala Júda királya, uralkodni kezdett <f>[10†]</f> Jórám, a Josafát fia, Júda királya.


text:
Harminczkét esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és nyolcz esztendeig <f>[11†]</f> uralkodott Jeruzsálemben.


text:
És járt az Izráel királyainak útján, a miképen cselekedtek volt az Akháb <f>[12†]</f> házából valók; mert az Akháb leánya volt a felesége, és gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt.


text:
De az Úr még sem akarta elveszteni Júdát Dávidért, az ő szolgájáért; a mint megigérte volt néki, hogy szövétneket <f>[13†]</f> ad néki és az ő fiainak mindörökké.


text:
És átment Jórám Seirbe és minden harczi szekere ő vele, s mikor éjjel felkelt és megtámadta az Edomitákat, a kik körülzárták őt, és a szekerek fejedelmeit, <f>[15†]</f> megfutott a nép, kiki az ő hajlékába.


text:
És elszakadt Edom a Júda birodalmától mind e mai napig; ugyanebben az időben szakadt el <f>[16†]</f> Libna is.


text:
Jórámnak egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva a Júda királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Jórám az ő atyáival, és eltemetteték az ő atyáival a Dávid városában, és uralkodék Akházia, az <f>[17†]</f> ő fia, ő helyette.


text:
<pb/>Jórámnak az Akháb, az Izráel királya fiának tizenkettedik esztendejében kezdett uralkodni Akházia, Jórámnak, a Júdabeli királynak fia.


text:
Huszonkét esztendős volt Akházia, mikor uralkodni kezdett, és egy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának neve <f>[18†]</f> Athália volt, Omrinak, az Izráel királyának leánya.


text:
És járt az Akháb <f>[19†]</f> házának útján, és gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, mint az Akháb háza; mert az Akháb házának veje vala.


text:
És hadba <f>[20†]</f> ment Jórámmal, az Akháb fiával, Siria királya, Hazáel ellen, Rámóth Gileádba; de a Siriabeliek megverték Jórámot.


text:
Akkor visszatért <f>[21†]</f> Jórám király, hogy meggyógyíttassa magát Jezréelben a sebekből, a melyeket rajta a Siriabeliek Ráma alatt ütöttek, mikor Hazáel, Siria királya ellen harczolt. Akházia pedig, a Jórám fia, Júda királya aláméne, hogy meglátogassa Jórámot, az Akháb fiát Jezréelben, a hol az betegen feküdt.


text:
<pb/>Elizeus próféta pedig szólíta egyet a próféták fiai közül, és monda néki: Övezd fel derekadat, és vedd kezedbe e korsócska olajat, és menj el Rámóth Gileádba.


text:
És menj be oda, és nézd meg, hol van Jéhu, Josafátnak, a Nimsi fiának fia. Mikor pedig oda érsz, költsd fel őt az ő atyjafiai közül, és vidd be a belső kamarába,


text:
És vedd elő e korsócska olajat, és töltsd az ő fejére, <f>[1†]</f> ezt mondván: Azt mondja az Úr: Téged kentelek királylyá Izráelen! És az ajtót kinyitván, fuss el, és <f>[2†]</f> semmit ott ne időzz.


text:
És mikor bement, ímé a seregek fejedelmei ott ültek együtt, és ő monda: Beszédem volna veled, fejedelem! És monda Jéhu: Kivel <i>volna beszéded</i> ennyiőnk közül? És monda: Te veled, fejedelem!


text:
Felkele azért, és bement a házba, és fejére tölté az olajat, és monda néki: Azt mondja az Úr, Izráel Istene: Királylyá <f>[3†]</f> kentelek téged az Úrnak népén, az Izráelen,


text:
Hogy elveszítsed <f>[4†]</f> Akhábnak, a te uradnak háznépét; mert bosszút állok az én szolgáimnak, a <f>[5†]</f> prófétáknak véréért, és mind az Úr szolgáinak véréért Jézabelen.


text:
És kivész egészen az Akháb háza, és kigyomlálom mind az <f>[6†]</f> Akhábhoz tartozókat, még az ebet is, mind a berekesztettet, mind az elhagyottat Izráelben;


text:
És olyanná teszem az Akháb házát, mint Jeroboámnak, <f>[7†]</f> a Nébát fiának házát, és mint Baasának, az Ahija fiának házát.


text:
Jézabelt <f>[8†]</f> pedig az ebek eszik meg Jezréel mezején, és nem lesz, a ki eltemesse őt. És kinyitván az ajtót, elfutott.


text:
És mikor Jéhu kiment az ő urának szolgáihoz, mondának néki: Békességes-é a dolog? Miért jött e bolond <f>[9†]</f> hozzád? És felele nékik: Hiszen ismeritek ez embert és az ő beszédét!


text:
És mondának: Hazugság! Mondd meg <i>az igazat. </i> És monda: Így s így szóla nékem, mondván: Azt mondja az Úr: Királylyá kentelek téged Izráelen.


text:
Akkor nagy sietséggel kiki mind vevé az ő ruháját, és alája terítették a grádics felső részére és megfuvaták a harsonákat, és kikiálták: Jéhu uralkodik!


text:
Így ütött pártot Jéhu, Josafátnak, a Nimsi fiának fia, Jórám ellen. Jórám pedig ott táborozott volt <f>[10†]</f> Rámóth Gileád alatt az egész Izráellel, Hazáel, Siria királya ellen.


text:
De visszatért volt Jórám király, hogy magát Jezréelben gyógyíttassa a sebekből, a melyeket a Siriabeliek ütöttek rajta, mikor Hazáel, Siria királya ellen harczolt. És monda Jéhu: Ha néktek <i>is úgy</i> tetszik, ne engedjetek senkit kimenni a városból, a ki elmenjen és hírül vigye ezt Jezréelbe.


text:
És befogatott Jéhu, és elment Jezréelbe, a hol Jórám feküdt, és a hova Akházia is, <f>[11†]</f> a Júda királya lement volt, hogy meglátogassa Jórámot.


text:
Mikor pedig az őrálló, a ki Jezréelben a tornyon állott, meglátta Jéhu seregét, hogy jő, monda: Valami sereget látok. Akkor monda Jórám: Válaszsz egy lovast és küldj eléjök, és mondja ezt: Békességes-é a dolog?


text:
És oda lovagolt a lovas eléjük, és monda: Azt kérdi a király: Békességes-é a dolog? Felele Jéhu: Mi gondod van a békességgel? <f>[12†]</f> Kerülj a hátam mögé. Megjelenté pedig ezt az őrálló, mondván: Hozzájok ment ugyan a követ; de nem tért vissza.


text:
Akkor elküldött egy másik lovast, a ki hozzájok ment, és monda: Azt kérdi a király: Békességes-é a dolog? Felele Jéhu: Mi gondod van a békességgel? Kerülj <f>[13†]</f> a hátam mögé.


text:
Hírül adá <i>ezt</i> <i>is</i> az őrálló, mondván: Hozzájok ment ugyan; de nem jött vissza. De a hajtás olyan, mint Jéhunak, a Nimsi fiának hajtása; mert mint egy őrült, úgy hajt.


text:
Akkor monda Jórám: Fogjatok be! És befogván az ő szekerét, kiméne Jórám, az Izráel királya, és Akházia, a Júda királya, mindenik a maga szekerén, Jéhu eleibe, és a Jezréelbeli Nábót mezején <f>[14†]</f> találkoztak vele.


text:
És mikor meglátta Jórám Jéhut, monda: Békességes-é a dolog, Jéhu? Felele ő: Mit békesség?! Mikor <f>[15†]</f> Jézabelnek, a te anyádnak paráznasága és varázslása mindig nagyobb lesz!


text:
Jéhu pedig meghúzván az ívét, Jórámot hátba lövé a lapoczkák között úgy, hogy a szívén ment át a nyíl, és lerogyott a szekérben.


text:
És monda Bidkárnak, az ő hadnagyának: Fogd meg és vesd a Jezréelbeli Nábót mezejére; mert emlékezz csak vissza, mikor mi, én és te, ketten az ő atyja, Akháb után lovagoltunk, és az Úr ő felőle ezt a fenyegetést mondotta:


text:
Bizonyára <i>megkeresem</i> a Nábót vérét és az ő fiainak vérét, a melyet tegnap láttam, azt mondja az Úr: Azért megfizetek néked ezen a szántóföldön, azt mondja az Úr: Most azért fogjad őt, és vesd a <f>[16†]</f> szántóföldre, az Úr beszéde szerint.


text:
Akházia pedig, a Júda királya, mikor látta ezt, futni kezde a kert házának útján; de Jéhu utána menvén, monda: Ezt is <f>[17†]</f> vágjátok le a szekérben <i>és megsebesíték őt</i> a Gúr hágójánál, a mely Jibleám mellett van; és ő Megiddóba <f>[18†]</f> menekülvén, ott meghalt.


text:
És az ő szolgái elvitték őt szekéren Jeruzsálembe, és eltemették az ő sirboltjába az ő atyáival a Dávid városában.


text:
És mikor Jéhu Jezréelbe ment és Jézabel ezt meghallotta, arczát megékesíté kenettel, felékesítette fejét, és kitámaszkodott az ablakon.


text:
Ő pedig feltekintve az ablakra, monda: Ki van ott velem? Ki? És alátekintett két <i>vagy</i> három főember.


text:
És monda azoknak: Vessétek alá őt. És aláveték, és az ő vére szétfrecskendezett a falra és a lovakra, és eltapodtatá őt.


text:
Bemenvén pedig oda, evett és ivott, és monda: Nézzetek utána annak az átkozottnak <f>[20†]</f> és temessétek el; hiszen <i>mégis</i> <i>csak</i> <f>[21†]</f> király leánya.


text:
De mikor kimentek, hogy eltemetnék őt, már semmit sem találtak belőle, csak a koponyáját, a lábait és a keze fejeit.


text:
És visszamenvén, megmondák néki, és ő monda: Ez az Úr <f>[22†]</f> beszéde, a melyet szólott az ő szolgája, Thesbites Illés által, mondván: Az ebek eszik meg Jézabel testét a Jezréel földén,


text:
És olyan lesz Jezréel földjén a Jézabel teste, mint a mezőn a ganéj, úgy, hogy senki meg nem mondhatja: Ez Jézabel!


text:
<pb/>Akhábnak pedig hetven fia volt Samariában. És levelet írt Jéhu, és elküldé azt Samariába Jezréel fejedelmeihez, a vénekhez, és az Akháb <i>fiainak</i> tútoraihoz, ilyen parancsolattal:


text:
Mihelyt e levél hozzátok jut, a kiknél vannak a ti uratok fiai a szekerekkel, lovakkal, az erős városokkal és fegyverekkel együtt,


text:
Nézzétek meg, melyik a legjobb és a legigazabb a ti uratok fiai közül, azt ültessétek az ő atyjának királyi székébe, és harczoljatok a ti uratok házáért.


text:
És megrettenének felette igen, és mondának: Ímé már két <f>[1†]</f> király nem maradhatott meg ő előtte, mimódon maradhatnánk hát mi meg?


text:
És elküldének mind a <i>király</i> házának, mind a városnak fejedelmei, és a vének és a tútorok Jéhuhoz, mondván: A te szolgáid vagyunk mi, valamit parancsolsz nékünk, azt cselekeszszük; mi senkit királylyá nem teszünk, a mi néked tetszik, azt cselekedjed!


text:
És írt nékik levelet másodszor is, mondván: Ha velem tartotok és az én beszédemre hallgattok, vegyétek fejöket a férfiaknak, a ti uratok fiainak, és jőjjetek hozzám holnap ilyenkor Jezréelbe. És a király fiai: hetven férfiú, és a város nagyjaival tartottak, a kik nevelték őket.


text:
És mikor a levél hozzájok jutott, vevék a király fiait, és megölték a hetven férfiút, és fejeiket kosarakba rakták, és ő hozzá küldték Jezréelbe.


text:
És mikor odaérkezett a követ, és bejelenté néki, mondván: Elhozták a király fiainak fejeit, monda: Rakjátok két rakásba azokat a kapu előtt reggelig.


text:
És mikor reggel kiment, megállott, és monda az egész népnek: Ti igazak vagytok. Ímé az én uram ellen én ütöttem pártot és én öltem meg őt; de ki ölte meg mind ezeket?


text:
Azért vegyétek eszetekbe ebből, hogy az Úrnak beszédéből egyetlen egy sem esik a földre, a mit az Úr az Akháb háza ellen szólott, és az Úr véghezvitte, a <f>[2†]</f> mit az ő szolgája, Illés által mondott.


text:
Azután levágá Jéhu mindazokat, a kik megmaradtak volt az Akháb házából Jezréelben, és minden főemberét, egész rokonságát és minden papját, míg csak ki nem irtotta <f>[3†]</f> a maradékát is.


text:
És itt Akháziának, <f>[4†]</f> a Júda királyának atyjafiaira talált Jéhu, és monda: Kik vagytok? És felelének azok: Akházia atyjafiai vagyunk, és alájöttünk, hogy köszöntsük a király gyermekeit és a királyné fiait.


text:
Ő pedig monda: Fogjátok meg őket elevenen. És megfogták őket elevenen, és megölték őket a juhnyíróház kútja mellett, negyvenkét férfiút; és egyetlen egyet sem hagyott meg közülük.


text:
És mikor elment onnét, Jonadábbal, <f>[5†]</f> a Rekháb fiával találkozott, a ki elébe jött, és köszönté őt, és monda néki: Vajjon olyan igaz-é a te szíved, mint az én szívem a te szívedhez? És felele Jonadáb: Olyan. Ha így van, nyújts kezet. És ő kezet nyújta, és felülteté őt maga mellé a szekérbe.


text:
És monda: Jer velem és lásd meg, mint állok bosszút <f>[6†]</f> az Úrért. És <i>vele együtt</i> vitték őt az ő szekerén.


text:
És megérkezett Samariába, és levágta mindazokat, a kik az Akháb <i>nemzetségéből</i> megmaradtak volt Samariában, míg ki nem veszté azt az Úr beszéde szerint, a melyet <f>[7†]</f> szólott Illésnek.


text:
<pb/>És Jéhu összegyűjté az egész népet, és monda néki: Akháb <f>[8†]</f> kevéssé szolgálta Baált; Jéhu sokkal jobban akarja szolgálni.


text:
Most azért hívjátok hozzám a Baál minden prófétáit, minden papját és minden szolgáját; senki el ne maradjon; mert nagy áldozatot akarok tenni a Baálnak; valaki elmarad, meg kell halni annak. Jéhu pedig ezt álnokságból cselekedte, hogy elveszítse a <f>[9†]</f> Baál tisztelőit.


text:
És szétküldött Jéhu egész Izráelbe, és eljövének mind a Baál tisztelői, és senki el nem maradt a ki el nem jött volna, és bemenének a Baál templomába, és megtelék a Baál temploma <f>[10†]</f> minden zugában.


text:
És bement Jéhu és Jonadáb, <f>[11†]</f> a Rekháb fia a Baál templomába, és monda a Baál tisztelőinek: Tudakozzátok meg és lássátok meg, hogy valamiképen ne legyen itt veletek az Úr szolgái közül valaki, hanem csak a Baál tisztelői.


text:
És mikor bementek, hogy ajándékokkal és égőáldozatokkal áldozzanak, Jéhu oda állított kivül nyolczvan embert, a kiknek azt mondta: A ki egyet elszalaszt azok közül, a kiket én kezetekbe adok, annak meg kell érette halni.


text:
Mikor pedig elvégezték az égőáldozatot, monda Jéhu a vitézeknek és hadnagyoknak: Menjetek be, vágjátok le őket, csak egy is közülök meg ne meneküljön! És <f>[12†]</f> levágták őket fegyver élével, és elhányták <i>az ő holttestöket</i> a vitézek és a hadnagyok. Azután elmentek a Baál templomának városába,


text:
De Jeroboámnak, a Nébát fiának bűneitől, a ki vétekbe ejté az Izráelt, nem szakadt el Jéhu, az arany <f>[14†]</f> borjúktól, melyek Béthelben és Dánban valának.


text:
És monda az Úr Jéhunak: A miért szorgalmatosan megcselekedted azt, a mi nékem tetszett, és az én szívem kívánsága szerint cselekedtél az Akháb házával: azért a te fiaid <f>[15†]</f> negyedízig ülnek az Izráel királyi székiben.


text:
De Jéhu még sem igyekezett azon, hogy az Úrnak, Izráel Istenének törvényében járjon teljes szívéből, <i>mert</i> nem szakadt el <f>[16†]</f> a Jeroboám bűneitől, a ki bűnbe ejtette az Izráelt.


text:
Abban az időben kezdett az Úr pusztítani Izráelben, és megveré őket Hazáel, <f>[17†]</f> Izráel minden határában.


text:
A Jordántól egész napkeletig, a Gileádbelieknek, a Gád nemzetségének, a Rúben nemzetségének, Manasse nemzetségének egész földjét. Aroertől fogva; mely az Arnon patak mellett van, mind Gileádot, mind Básánt.


text:
Jéhunak egyéb <f>[18†]</f> dolgai pedig és minden cselekedetei, és minden erőssége, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Jéhu az ő atyáival, és eltemeték őt Samariában. És uralkodék Joákház, <f>[19†]</f> az ő fia, helyette.


text:
<pb/>És Athália, Akházia <f>[1†]</f> anyja, mikor látta, hogy fia meghalt, felkelt <f>[2†]</f> és az egész királyi magot megölette.


text:
De Jóseba, Jórám király leánya, Akházia huga, fogá Joást, Akházia fiát, és ellopván őt a király fiai közül, a kik megölettettek vala, <i>elrejté</i> az ő dajkájával együtt az ágyasházban; és elrejték őt Athália elől úgy, hogy ez nem öletteték meg.


text:
És elrejtve vala <i>Joás</i> ő vele együtt az Úr házában hat esztendeig, és Athália uralkodott az országban.


text:
A hetedik esztendőben azonban elküldött Jójada, <f>[3†]</f> és magához hivatta a Káriánusok és a testőrök csapatainak vezéreit, és bevitte őket magával az Úr házába, és szövetséget kötött velök, és megesküdteté őket az Úr házában, és megmutatta nékik a király fiát.


text:
És megparancsolta nékik, mondván: Ezt kell cselekednetek: közületek a harmadrész, a kik szombaton jőnek <i>őrségre,</i> <f>[4†]</f> tartsa a király házának őrizetét;


text:
A harmadrésze legyen a Súr kapuban, és a harmadrésze a testőrök háta mögött való kapuban, és nagy szorgalmatossággal őrizzétek e házat, hogy senki reánk ne üthessen.


text:
Az a két rész pedig közületek, az egész, a mely szombaton az <i>őrszolgálatból</i> kilép, vigyázzon az Úr házának megőrzésére a királyhoz <i>vezető részen. </i>


text:
És vegyétek körül a királyt, mindenki kezében fegyverével, és a ki a sorokba benyomul, ölettessék meg, és a király körül legyetek kijövetelekor és bemenetelekor.


text:
És a csapatok vezérei úgy cselekedtek, a mint meghagyta volt nékik Jójada pap; és mindenik maga mellé vette az ő embereit, azokat, a kik bementek szombaton az <i>őrségre,</i> azokkal együtt, a kiket felváltottak szombaton, és Jójada paphoz mentek.


text:
És a pap a csapatok vezéreinek azokat a kopjákat és <f>[5†]</f> paizsokat adta oda, a melyek Dávid királyéi voltak és az Úr házában voltak.


text:
És a testőrök ott állottak a király körül, mindenik fegyverrel kezében, a ház jobb szárnyától a bal szárnyáig, az oltár és a szenthely felé.


text:
És kivezeté <i>Jójada</i> a király fiát, és fejébe tevé a koronát, és <i>kezébe</i> <f>[6†]</f> <i>adá</i> a bizonyságtételt, és királylyá tevék őt és felkenék; és kezeikkel tapsolván, kiáltának: Éljen a király!


text:
Mikor pedig Athália meghallotta a testőröknek <f>[7†]</f> és a községnek kiáltását, bement a néphez az Úr házába.


text:
És mikor szétnézett, ímé a király ott állott az emelvényen, a mint szokás, és a király előtt állottak a fejedelmek és a trombitások, és az egész föld népe ujjongott, és trombitáltak. Akkor megszaggatá Athália az ő ruháit, és kiáltván, monda: Összeesküvés! Összeesküvés!


text:
De parancsola Jójada pap a csapatok vezéreinek, a sereg hadnagyainak, és monda nékik: Vezessétek ki őt a sorok között, és ha valaki őt követné, öljétek meg fegyverrel. Mert azt mondta a pap: Ne ölettessék meg az Úr házában.


text:
És útat nyitottak néki, és ő arra az útra ment, a merre a lovakat vezetik be a király házába, és ott <f>[8†]</f> megölték.


text:
És kötést tőn Jójada az Úr, <f>[9†]</f> a király és a nép között, hogy ők az Úrnak népe lesznek; és <i>külön</i> a király és a nép között.


text:
És elment az egész föld népe a Baál templomába, és azt <f>[10†]</f> lerombolta, <i>és</i> oltárait és bálványait teljesen összetörte, és Matthánt, a Baál <f>[11†]</f> papját az oltárok előtt ölték meg. És a pap gondviselőket rendele az Úr házában.


text:
És maga mellé vévén a csapatok vezéreit, a Káriánusokat és a testőröket és az egész föld népét, elvivék a királyt az Úrnak házából, és menének a testőrök kapujának útján a király házához. És <i>Joás </i>üle <i>a király</i>ok székébe.


text:
És örvendezett mind az egész föld népe, és megnyugovék a város, miután megölték <f>[12†]</f> Atháliát fegyverrel a király háza mellett.


text:
<pb/>Jéhunak hetedik esztendejében tették Joást <f>[1†]</f> királylyá, és negyven esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának pedig Sibja vala neve, a ki Beersebából való volt.


text:
És cselekedék Joás kedves dolgot az Úr szemei előtt mindaddig, a míg Jójada <f>[2†]</f> pap oktatá őt;


text:
Azonban a magaslatok <i>oltárai</i> nem rontattak le, a nép még mindig ott áldozott és tömjénezett a <f>[3†]</f> magaslatok <i>oltárain. </i>


text:
És megparancsolá Joás a papoknak, hogy minden pénzt, a mely Istennek szenteltetik és az Úr házába bevitetik, mind a megszámlálás <f>[4†]</f> pénzét és a személyek váltságának pénzét, mind pedig, a melyet kiki szabad akaratja szerint az Úr <f>[5†]</f> házához bevisz.


text:
Vegyék magokhoz a papok, mindenik a maga ismerősétől, és építsék meg az <i>Úr</i> házának romlásait mindenütt, a hol romlást látnak rajta.


text:
De mikor Joás király huszonharmadik esztendejéig sem építették meg a papok az <i>Úr</i> házának romlásait,


text:
Előhivatta Joás király Jójada papot a többi papokkal együtt, és monda nékik: Miért nem építitek meg az <i>Úr</i> házának romlásait? Ezután ne vegyétek a pénzt magatokhoz a ti ismerőseitektől, hanem az Úr háza romlásainak építésére adjátok azt.


text:
És a papok beleegyeztek, hogy <i>többé</i> semmi pénzt nem vesznek el a néptől, és nem javítják ki a ház romlásait.


text:
És Jójada pap vett egy ládát, és annak a fedelén csinált egy nyílást, és helyhezteté azt az oltár mellé jobbfelől, a mely felől az Úr házába bemennek, hogy abba töltsenek a papok, a <i>templom</i> küszöbinek <f>[6†]</f> őrizői minden pénzt, a melyet az Úr házába hoznak.


text:
És mikor látták, hogy sok pénz van a ládában, felment a király <f>[7†]</f> íródeákja a főpappal együtt, csomóba kötötték és megszámlálták a pénzt, a mely az Úr házában találtatott.


text:
És a megmért pénzt a munka vezetőinek kezeibe adták, a kik az Úr házához voltak rendelve, és ezek kiadták azt az ácsoknak és építőknek, a kik a házon dolgoztak,


text:
És a kőmíveseknek és a kőfaragóknak, fa és faragott kő vásárlására, az Úr háza romlásainak kijavítására, és mindarra, a mi a ház javítására szükséges volt.


text:
De abból a pénzből, a melyet bevittek az Úr házába, nem csináltattak az Úr házához sem ezüst poharakat, sem késeket, sem medenczéket, <f>[8†]</f> sem trombitákat, sem valami egyéb arany vagy ezüst edényt.


text:
Számot sem vettek azoktól az emberektől, a kiknek keze által kiadták a pénzt a munkásoknak, mert <f>[9†]</f> híven jártak el.


text:
<pb/>Ebben az időben jött fel <f>[11†]</f> Hazáel, Siria királya, és megszállotta Gáthot, és be is vette azt; azután megfordult Hazáel, hogy Jeruzsálem ellen menjen.


text:
De Joás, Júda királya, vevé mind a megszentelt ajándékokat, a melyeket az ő atyái, Josafát, Jórám és Akházia, Júda királyai az <i>Úrnak</i> szenteltek volt, és a melyeket ő maga szentelt néki, és minden aranyat, a mely találtaték mind az Úr házának, mind pedig a király házának kincsei között, és elküldé Hazáelnek, <f>[12†]</f> Siria királyának, és az elment Jeruzsálem alól.


text:
Joásnak egyéb dolgai és minden cselekedetei pedig, vajjon nincsenek-é megírva a Júda királyainak <f>[13†]</f> krónika-könyvében?


text:
Fellázadván pedig az ő szolgái, pártot <f>[14†]</f> ütének ellene, és megölték Joást Beth-Millóban, a merre Sillába megy az ember.


text:
Jozakhár, a Simeáth fia, és Jozadáb, a Sómer fia, az ő szolgái ölték meg őt, és meghalt és eltemették őt az ő atyáival, a Dávid városában. És Amásia, az ő fia lett a király ő helyette.


text:
<pb/>Joásnak, az Akházia fiának, Júda királyának huszonharmadik esztendejében lett király Joákház, a Jéhu fia Izráelen Samariában tizenhét esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, és követé Jeroboámnak, a Nébát fiának bűneit, a ki bűnbe ejté az Izráelt, és nem szakadt el azoktól.


text:
És felgerjedt az Úr haragja Izráel ellen, és adá őket Hazáelnek, a <f>[1†]</f> Siria királyának kezébe, és Benhadádnak, a Hazáel fiának kezébe, <i>az ő életének</i> minden idejében.


text:
De könyörgött Joákház az Úrnak, és meghallgatá őt az Úr; mert megtekintette az Izráel nyomorúságát, hogy mikép nyomorgatja őket Siria királya.


text:
És az Isten <f>[2†]</f> szabadítót küldött Izráelnek, a ki megmentette őket a Siriabeliek hatalmától, hogy az Izráel fiai lakhassanak az ő sátoraikban, mint azelőtt.


text:
De még sem távoztak el a Jeroboám házának bűneitől, a ki bűnbe ejté az Izráelt, hanem azokban jártak; sőt az Asera is helyén maradt Samariában;


text:
Pedig nem hagyattatott meg Joákháznak több nép, mint ötven lovag, tíz szekér és tízezer gyalogos; a többit mind megölte <f>[3†]</f> Siria királya, és olyanná tette, mint a cséplő pora.


text:
Joákház egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei és az ő ereje, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Joákház az ő atyáival, és eltemették őt Samariában; és az ő fia, Joás, uralkodék ő helyette.


text:
Joásnak, a Júda királyának harminczhetedik esztendejében lett a király Joás, a Joákház fia, Izráelen Samariában, tizenhat esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, és nem távozék el Jeroboámnak, a Nébát fiának semmi bűnétől, a ki az Izráelt bűnbe ejté, hanem azokban járt.


text:
Joásnak <f>[4†]</f> egyéb dolgai pedig és valamit cselekedett és az ő erőssége, a melylyel Amásia, a Júda királya ellen harczolt, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Joás <f>[5†]</f> az ő atyáival, és Jeroboám ült az ő királyi székibe; és eltemetteték Joás Samariában, az Izráel királyai mellé.


text:
<pb/>És megbetegedett Elizeus olyan betegséggel, a melybe bele is halt, és lement hozzá Joás, az Izráel királya, és arczára <i>borulván</i> sírt és monda: <i>Édes</i> atyám, <i>édes</i> atyám! <f>[6†]</f> Izráel szekerei és lovagjai!


text:
Akkor monda az Izráel királyának: Fogd meg kezeddel a kézívet. És ő megfogván azt kezével, Elizeus is rátette kezeit a király kezeire;


text:
És monda: Nyisd ki az ablakot napkelet felől. És mikor kinyitotta, monda Elizeus: Lőjj! És lőtt. Akkor monda: Az Úrnak győzedelmes nyíla ez, győzedelmes nyíl a Siriabeliek ellen; mert megvered a Siriabelieket Afekben a megsemmisülésig.


text:
Monda azután: Vedd fel a nyilakat. És felvette. Ő pedig monda az Izráel királyának: Lőjj a földbe, és bele lőtt a földbe háromszor; azután abbahagyta.


text:
Akkor megharaguvék reá az Isten embere, és monda: Ötször vagy hatszor kellett volna lőnöd, akkor megverted volna a Siriabelieket a megsemmisülésig; de így már csak háromszor vered meg a Siriabelieket.


text:
Azután meghalt Elizeus, és eltemették. A moábita <f>[7†]</f> portyázó csapatok pedig az országba törtek a következő esztendőben.


text:
És történt, hogy egy embert temettek, és mikor meglátták a csapatokat, gyorsan odatették azt az embert az Elizeus sírjába; de a mint odajutott és hozzáért az Elizeus tetemeihez, megelevenedett és lábaira állott.


text:
De megkegyelmezett az Úr nékik, és megkönyörült rajtok, és hozzájok tért az ő szövetségéért, <f>[9†]</f> a melyet kötött volt Ábrahámmal, Izsákkal és Jákóbbal, és nem akarta őket elveszíteni, sem el nem vetette őket az ő orczája elől mind ez ideig.


text:
És visszavevé Joás, a Joákház fia Benhadádnak, a Hazáel fiának kezéből a városokat, a melyeket erővel elvett volt <f>[10†]</f> Joákháznak, az ő atyjának kezéből. Háromszor veré meg őt Joás, és visszaszerezte Izráel városait.


text:
<pb/>Joásnak, a Joákház fiának, Izráel királyának második esztendejében kezdett uralkodni Amásia, <f>[1†]</f> Joásnak, a Júda királyának fia.


text:
Huszonöt esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és huszonkilencz esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Az ő anyjának pedig Joáddán volt a neve, Jeruzsálemből való.


text:
És kedves dolgot cselekedett az Úr szemei előtt, de még sem annyira, mint Dávid, <f>[2†]</f> az ő atyja, hanem csak úgy tett mindent, mint az ő atyja, Joás.


text:
Mert a magaslatokat <f>[3†]</f> nem rontották le, hanem a nép <i>még mindig</i> ott áldozott és ott tömjénezett a magaslatokon.


text:
Mikor azután a birodalom kezében megerősödött, megölte az ő <f>[4†]</f> szolgáit, a kik a királyt, az ő atyját megölték volt.


text:
De a gyilkosok fiait nem ölte meg, a mint meg van írva a Mózes törvénykönyvében, a melyben az Úr megparancsolta és megmondotta: Meg ne ölettessenek az atyák a fiakért, se a fiak meg ne ölettessenek az atyákért; kiki az ő bűnéért haljon meg. <f>[5†]</f>


text:
Ugyanő megvert az <f>[6†]</f> Edomiták közül tízezeret a sós völgyben; és bevette Sélát ostrommal, és ezt nevezé Jokteélnek mind e mai napig.


text:
Akkor követeket küldött Amásia Joáshoz, a Joákház fiához, a ki Jéhunak, az Izráel királyának volt a fia, ezt izenvén: Jere, nézzünk egymás szemébe!


text:
És elkülde Joás, Izráel királya Amásiához, Júda királyához, ezt válaszolván: A bogácskóró, mely a Libánonon <i>van</i>, <f>[7†]</f> elküldött a Libánon czédrusfájához, ezt izenvén: Add a te leányodat az én fiamnak feleségül; de a mező vadja, a mely a Libánonon van, átszaladt a bogácskórón, és eltapodta azt.


text:
Megverted az Edomitákat, <f>[8†]</f> azért fuvalkodtál fel szívedben. Elégedjél meg a dicsőséggel és maradj otthon; miért akarsz a szerencsétlenséggel harczra kelni, hogy elessél magad is és Júda is veled együtt?


text:
De Amásia nem hallgatott reá, és felvonult Joás, Izráel királya, és szembe-szállottak egymással, ő és Amásia, Júda királya Bethsemesnél, amely <f>[9†]</f> Júdában van.


text:
És Amásiát, Júda királyát, Joásnak, az Akházia fiának fiát <i>is</i> elfogta Joás, Izráel királya Bethsemesnél; és Jeruzsálem ellen ment, és lerontotta Jeruzsálem kerítését, az Efraim kapujától egész a szegletkapuig, négyszáz singre.


text:
És elvitt minden aranyat, <f>[11†]</f> minden ezüstöt és minden edényt, a mely találtatott az Úr házában és a király házának kincsei között, és kezeseket <i>is vévén</i>, visszatért Samariába.


text:
Joás <f>[12†]</f> egyéb dolgai pedig, a melyeket cselekedett, és az ő erőssége, és miképen hadakozott Amásia, a Júda királya ellen, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Joás az ő atyáival, és eltemetteték Samariában az Izráel királyaival együtt; és az ő fia, Jeroboám uralkodék ő helyette.


text:
Amásia pedig, <f>[13†]</f> Joásnak, a Júda királyának fia, Joásnak, a Joákház fiának, az Izráel királyának halála után még tizenöt esztendeig élt.


text:
És pártot ütöttek ő ellene Jeruzsálemben, és ő Lákisba menekült; de utána küldtek Lákisba, és megölték ott.


text:
És az egész Júda népe vevé Azáriát, a ki tizenhat esztendős volt, és őt tette királylyá, az ő atyja, Amásia helyett.


text:
Ő építé meg Elátot, <f>[14†]</f> a melyet visszavett Júdának azután, hogy a király elaludt az ő atyáival.


text:
<pb/>Amásiának, Joásnak, a Júda királya fiának tizenötödik esztendejétől fogva uralkodott Jeroboám, Joásnak, az Izráel királyának fia Samariában, negyvenegy esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, mert Jeroboámnak, a Nébát fiának semmi bűnétől el nem távozott, a ki bűnbe ejtette az Izráelt.


text:
Ő szerezte vissza az Izráel határát Emáthtól fogva a pusztasági tengerig, az Úrnak, Izráel Istenének beszéde szerint, a melyet szólott volt az ő szolgája, Jónás próféta, az Amittai fia által, <f>[15†]</f> a ki Gáth-Kéferből való volt.


text:
Mert megtekintette <f>[16†]</f> az Úr az Izráel igen nagy nyomorúságát, hogy a berekesztetett és az elhagyatott is semmi és nincs senki, a ki az Izráelt megszabadítaná.


text:
És nem mondta azt az Úr, hogy az Izráel nevét eltörli az ég alól; annakokáért megszabadította <f>[17†]</f> őket Jeroboám, a Joás fia által.


text:
Jeroboám egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei és az ő erőssége, hogy miképen hadakozott, és mi módon nyerte vissza Damaskust és a Júdához tartozó Hámátot az Izráelnek, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Jeroboám az ő atyáival, Izráel királyaival, és uralkodék az ő fia, Zakariás, ő helyette.


text:
<pb/>Jeroboámnak, az Izráel királyának huszonhetedik esztendejében kezdett uralkodni <f>[1†]</f> Azária, Amásiának, a Júda királyának fia.


text:
Tizenhat <f>[2†]</f> esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és ötvenkét esztendeig uralkodott Jeruzsálemben, és az ő anyjának neve Jekólia, Jeruzsálemből való.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr szemei előtt mind a szerint, a mint az ő atyja, Amásia cselekedett;


text:
És megverte az Úr a királyt, <f>[3†]</f> mert bélpoklos lett egész halála napjáig, és külön házban lakott, és Jótám, a király fia kormányozta a házat, és ő szolgáltatott törvényt a föld népének.


text:
Azáriának egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva a Júda <f>[4†]</f> királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Azária az ő atyáival, és eltemeték őt az ő atyáival a Dávid városában, <f>[5†]</f> és az ő fia, <f>[6†]</f> Jótám, uralkodék ő helyette.


text:
<pb/>Azáriának, a Júda királyának harmincznyolczadik esztendejében kezdett uralkodni <f>[7†]</f> Zakariás, a Jeroboám fia Izráelen, Samariában hat hónapig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, miképen az ő atyái cselekedtek volt. Nem hagyta el Jeroboámnak, a Nébát fiának <f>[8†]</f> bűneit, a ki vétekbe ejtette az Izráelt.


text:
És összeesküdött ellene Sallum, a Jábes fia, és megölte őt a nép szeme láttára, és megölvén őt, ő uralkodott helyette.


text:
Ez az Úr beszéde, a mit Jéhu felől szólott, <f>[9†]</f> mondván: A te fiaid negyedízig ülnek Izráel trónján. És így történt.


text:
<pb/>Sallum, a Jábes fia lett a király Uzziának, Júda királyának harminczkilenczedik esztendejében, de csak egy hónapig uralkodott Samariában;


text:
Mert Menáhem, a <f>[10†]</f> Thirsabeli Gádi fia feljött, és Samariába ment, és megölte Sallumot, a Jábes fiát Samariában, és megölvén őt, ő uralkodott helyette.


text:
Sallumnak egyéb dolgai pedig és összeesküvése, a melyet csinált, ímé meg vannak írva az Izráel királyainak krónika-könyvében.


text:
Akkor verte le Menáhem Tifsáhot és mindazokat, a kik benne voltak, és egész határát Thirsától fogva, mert nem bocsátották be, azért veré le, <i>és még</i> a terhes asszonyokat <i>is</i> mind felhasogatá benne.


text:
<pb/>Azáriának, Júda királyának harminczkilenczedik esztendejétől fogva uralkodott Menáhem, a Gádi fia Izráelen tíz esztendeig Samariában.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt; nem hagyta el Jeroboámnak, a Nébát fiának bűneit teljes életében, a ki vétekbe ejtette az Izráelt.


text:
<i>És</i> rátört Púl, Assiria királya az országra, és Menáhem Púlnak ezer tálentom ezüstöt adott azért, hogy legyen néki segítséggel az ő birodalmának megerősítésében.


text:
És Menáhem adót vetett Izráelben a gazdagokra, ötven ezüst siklust minden egyes emberre, hogy azt Assiria királyának adja, és visszatért Assiria királya, és nem maradt ott az országban.


text:
Menáhemnek egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva az Izráel királyainak krónika-könyvében?


text:
<pb/> <i>És</i> Azáriának, Júda királyának ötvenedik esztendejében kezdett uralkodni Pekája, a Menáhem fia, Izráelen Samariában két esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, <f>[11†]</f> nem távozék el Jeroboámnak, a Nébát fiának bűneitől, a ki vétekbe ejtette az Izráelt.


text:
És pártot ütött ellene Péka, a Remália fia, az ő hadnagya, és megölte őt Samariában, a király házának palotájában, Argóbbal és Arjéval és ötven emberrel a Gileádbeliek fiai közül, és megölte őt, és ő lett helyébe a király.


text:
Pekájának egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, ímé meg vannak írva az Izráel királyainak krónika-könyvében.


text:
<pb/>Azáriának, Júda királyának ötvenkettedik esztendejében kezdett uralkodni Péka, a Remália fia, Izráelen Samariában húsz esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt; <f>[12†]</f> nem távozék el Jeroboámnak, a Nébát fiának bűneitől, a ki vétekbe ejtette az Izráelt.


text:
Pékának, az Izráel királyának idejében jött el Tiglát-Piléser, Assiria királya, és foglalta el <f>[13†]</f> Hijont, Abélt, Beth-Maakát, Jánoát, Kédest, Hásort, Gileádot, Galileát és a Nafthali egész földét, és hurczolta el őket, Assiriába.


text:
De Hósea, az Ela fia, pártot ütött Péka, a Remália fia ellen, és levágta és megölte őt, és ő lett helyébe a király Jótámnak, az Uzzia fiának huszadik esztendejében.


text:
Pékának egyéb dolgai pedig <f>[14†]</f> és minden cselekedetei, ímé meg vannak írva az Izráel királyainak krónika-könyvében.


text:
<pb/>Pékának, a Remália fiának, az Izráel királyának második esztendejében kezdett uralkodni <f>[15†]</f> Jótám, Uzziának, a Júda királyának fia.


text:
Huszonöt esztendős volt, a mikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben. Az ő anyjának Jérusa volt a neve, a Sádók leánya.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr szemei előtt, mind a szerint, a mint az ő atyja, <f>[16†]</f> Uzzia cselekedék;


text:
Csak a magaslatokat nem rontották le; még ott áldozott és tömjénezett a nép a magaslatokon. Ő építette meg az Úr házának felső kapuját.


text:
Jótámnak egyéb dolgai <f>[17†]</f> pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva a Júda királyainak krónika-könyvében?


text:
Ebben az időben kezdte az Úr ráküldeni Júdára Réczint, <f>[18†]</f> Siria királyát, és Pékát, a Remália fiát.


text:
És elaluvék Jótám az ő atyáival, és eltemetteték az ő atyáival, Dávidnak, az ő atyjának városában, és Akház, az ő fia, uralkodék ő helyette.


text:
<pb/>Pékának, a Remália fiának tizenhetedik esztendejében kezdett uralkodni <f>[1†]</f> Akház, Jótámnak, a Júda királyának fia.


text:
Húsz esztendős volt Akház, mikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; de nem azt cselekedé, a mi az Úrnak, az ő Istenének tetszett volna, a mint Dávid, az ő atyja,


text:
Hanem az Izráel királyainak útjokon járt, még az ő fiát is <f>[2†]</f> átvitte a tűzön, a pogányok útálatosságai szerint, a kiket az Úr az Izráel fiai előtt kiűzött volt.


text:
Abban az időben jött fel <f>[4†]</f> Réczin, Siria királya, és Péka, a Remália fia, az Izráel királya, Jeruzsálemet vívatni, és körülzárták Akházt, de nem tudták <f>[5†]</f> legyőzni.


text:
Akkor nyerte vissza Réczin, Siria királya Elátot <f>[6†]</f> a Siriabelieknek, és irtotta ki a zsidókat Elátból; és Siriabeliek jövének Elátba, és ott laknak mind e mai napig.


text:
És követeket küldött Akház Tiglát-Piléserhez, <f>[7†]</f> Assiria királyához, ezt izenvén: Te szolgád és a te fiad vagyok; jőjj fel és szabadíts meg engem Siria <f>[8†]</f> királyának kezéből és az Izráel királyának kezéből, a kik reám támadtak.


text:
És vevé Akház az ezüstöt és aranyat, és a mely találtaték az Úr házában és <f>[9†]</f> a király házának kincsei között, és ajándékba küldé Assiria királyának.


text:
És engedett néki Assiria királya, és feljövén Assiria királya Damaskus ellen, <f>[10†]</f> bevette azt, és a benne levőket Kirbe hurczolta; Réczint pedig megölte.


text:
És eleibe ment Akház Tiglát-Pilésernek, Assiria királyának Damaskusba, és mikor meglátta Akház király azt az oltárt, a mely Damaskusban volt, elküldte Akház király annak az <f>[11†]</f> oltárnak hasonlatosságát és képét minden felszerelésével Uriás paphoz.


text:
És megépítette Uriás pap az oltárt arra a formára, a melyet Akház király Damaskusból küldött, és elkészíté azt Uriás pap, mire Akház király visszajött Damaskusból.


text:
És mikor megjött a király Damaskusból és meglátta a király az oltárt: az oltárhoz ment a király és áldozott rajta,


text:
És meggyújtotta az ő égőáldozatját és ételáldozatját, és áldozott italáldozattal is, és az ő hálaáldozatainak vérét elhintette az oltár körül.


text:
És a rézoltárt, a mely az Úr előtt állott, elviteté a ház elől, hogy ne álljon az ő oltára és az Úr háza között, és helyhezteté azt az oltár szegletéhez észak felől.


text:
És megparancsolta Akház király Uriás papnak, mondván: E nagy oltáron gyújtsd meg a reggeli égőáldozatot és az esteli ételáldozatot, a király égőáldozatját is az ő ételáldozatával együtt, az egész föld népének is mind égőáldozatát, mind ételáldozatját, mind italáldozatját, és az égőáldozat minden vérét és egyéb áldozatnak minden vérét a körül hintsed el; a rézoltár felől pedig még <i>majd</i> gondolkozom.


text:
És letörte Akház király a talpak oldalait, <f>[12†]</f> és lehányta azokról a mosdómedenczéket; a tengert is ledobta a rézökrökről, a melyeken állott, és kőtalapzatra tette.


text:
És áthelyezte a szombati hajlékot, a melyet a házban építettek, és a király külső bejáró helyét az Úr házában, Assiria királya miatt.


text:
Akháznak egyéb dolgai pedig, a melyeket cselekedett, vajjon nincsenek-é megírva a Júda <f>[13†]</f> királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Akház az ő atyáival, és eltemetteték <f>[14†]</f> az ő atyáival a Dávid városában, és uralkodék ő helyette az ő fia, <f>[15†]</f> Ezékiás.


text:
<pb/>Akháznak, a Júda királyának tizenkettedik esztendejében kezdett uralkodni Hóseás, az Ela fia, Samariában Izráelen, kilencz esztendeig.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt; de nem annyira, mint Izráel ama királyai, a kik előtte éltek.


text:
Ez ellen jött <f>[1†]</f> fel Salmanassár, Assiria királya, és szolgájává lett Hóseás, és adót fizetett néki.


text:
De mikor Assiria királya megtudta, hogy Hóseás pártot ütött ellene és követeket küldött Suához, Égyiptom királyához, az évenkénti adót pedig nem küldötte meg Assiria királyának: elfogatta őt Assiria királya és börtönbe vetette.


text:
És felméne az assiriai király az egész ország ellen, és feljövén Samaria ellen, azt három esztendeig ostromolta.


text:
És Hóseásnak kilenczedik <f>[2†]</f> esztendejében bevette Assiria királya Samariát, és elhurczolta az Izráelt Assiriába; és Halában és Háborban a Gózán folyó mellett, és a Médek városaiban telepítette le őket.


text:
<pb/>Ez pedig <f>[3†]</f> azért történt, mert az Izráel fiai vétkeztek az Úr ellen, az ő Istenök ellen, a ki őket kihozta Égyiptom földéből, a Faraónak, az égyiptomi királynak kezéből, és idegen isteneket tiszteltek.


text:
És jártak a pogányok <f>[4†]</f> szerzésekben, a kiket az Úr kiűzött volt az Izráel fiai elől, és úgy cselekedtek, mint az Izráel királyai.


text:
És alattomban oly dolgokat cselekedtek az Izráel fiai, a melyek ellenére voltak az Úrnak, az ő Istenöknek, és építettek magoknak <f>[5†]</f> magaslatokat minden városaikban, az őrtornyoktól a kerített városokig.


text:
És emeltek magoknak faragott képeket és Aserákat minden magas halmokon és minden <f>[6†]</f> zöld fa alatt.


text:
És ott tömjéneztek minden magaslaton, mint a pogányok, a kiket az Úr kiűzött volt előlök, és gonosz dolgokat cselekedtek, a melyekkel az Urat haragra indították.


text:
És a bálványoknak szolgáltak, a kik felől az Úr azt <f>[7†]</f> parancsolta volt nékik: Ezt ne cselekedjétek.


text:
És mikor bizonyságot tett az Úr Izráelben és Júdában minden prófétája és minden látnoka <f>[8†]</f> által, ezt mondván: Térjetek meg <f>[9†]</f> a ti gonosz útaitokról, és őrizzétek meg az én parancsolataimat és rendeléseimet, az egész törvény szerint, a melyet parancsoltam a ti atyáitoknak; és a melyet ti hozzátok küldöttem az én szolgáim, a próféták által:


text:
Akkor nem engedelmeskedtek, hanem megkeményítették az ő nyakokat atyáik makacssága <f>[10†]</f> szerint, a kik nem hittek az Úrban, az ő Istenökben.


text:
Sőt megvetették az ő rendeléseit és szövetségét, <f>[11†]</f> a melyet atyáikkal kötött, és az ő bizonyságtételeit, a melyekkel megintette őket, és hiábavalóságot követvén, magok is hiábavalókká lettek, és a körültök való pogányok után <i>indultak, </i>a kik felől pedig azt parancsolta nékik az Úr, hogy azokat ne utánozzák.


text:
És elhagyták az Úrnak, az ő Istenöknek minden parancsolatját, és öntött képeket csináltak magoknak, két borjút és készítettek Aserát, és meghajlottak az ég minden <f>[12†]</f> seregei előtt, és a Baált tisztelték.


text:
És átvitték fiaikat és <f>[13†]</f> leányaikat a tűzön, jövendőket mondtak és varázslást űztek, és magokat <f>[14†]</f> teljesen eladták a bűnnek az Úr bosszantására.


text:
Azért igen megharaguvék az Úr Izráelre, és elveté őt <f>[15†]</f> színe elől; és semmi nem maradt meg, hanem csak a Júda <f>[16†]</f> nemzetsége egyedül.


text:
Sőt még a Júda sem őrizte meg az Úrnak, az ő Istenének <f>[17†]</f> parancsolatait, hanem az Izráel szerzésiben jártak, úgy cselekedvén, mint azok.


text:
Elidegenült <f>[18†]</f> azért az Úr az egész Izráel magvától, és megsanyargatta őket, és a kóborlók kezébe adta őket, mígnem mind elvetette az ő szemei elől;


text:
Mert elszakasztotta Izráelt <f>[19†]</f> a Dávid házától, és királylyá tevék Jeroboámot, a Nébát fiát. És Jeroboám elcsalta az Izráelt az Úrtól, és igen nagy vétekbe ejtette őket.


text:
És <f>[20†]</f> az Izráel fiai követték Jeroboám minden bűnét, a melyeket elkövetett, és nem távoztak el azoktól;


text:
Míglen elveté az Úr az ő színe elől az Izráelt, a mint megmondotta minden ő szolgái, a próféták <f>[21†]</f> által. Így hurczoltatott el fogságra az Izráel az ő földéből Assiriába mind e mai napig.


text:
<pb/>És <i>más</i> <i>népet</i> telepített be Assiria királya <f>[22†]</f> Babilóniából, Kutából, Avából, Hámátból és Sefárvaimból, és beszállítá őket Samaria városaiba az Izráel fiai helyett, a kik birtokba vették Samariát, és annak városaiban laktak.


text:
És történt ott lakásuk kezdetén, hogy nem az Urat félték, és az Úr oroszlánokat bocsátott reájok, <f>[23†]</f> a melyek <i>többet</i> megöltek közülök.


text:
Mondának azért Assiria királyának: A pogányok, a kiket <i>ide</i> hoztál és Samaria városaiba telepítettél, nem tudják e föld Istene tiszteletének módját, azért oroszlánokat bocsátott az rájok, a melyek megölik őket, mert nem tudják e föld Istene tiszteletének módját.


text:
Parancsola azért Assiria királya, mondván: Vigyetek oda egyet a papok közül, a kiket onnét elhoztatok, a ki menjen el és lakjék ott, és tanítsa meg őket ama föld Istene tiszteletének módjára.


text:
És elméne egy a papok közül, a kiket Samariából elvittek volt, és <f>[24†]</f> lakék Béthelben, és megtanította őket, hogy mikép tiszteljék az Urat.


text:
De azért mindenik nép külön isteneket csinált magának, és behelyezték azokat a magaslatok házaiba, a melyeket a Samaritánusok építettek, mindenik nemzetség a maga városában, a melyben lakott.


text:
A Babilonból való férfiak csinálták a Sukkót-Benótot, a Kutból való férfiak csinálták a Nérgelt, és a Hámátból való férfiak az Asimát csinálták;


text:
A Háveusok pedig a Nibeházt és a Tartákot csinálták, míg a Sefárvaimbeliek tűzzel égették meg az ő magzatjaikat <f>[25†]</f> az Adraméleknek és Anaméleknek, a Sefárvaimbeliek isteneinek.


text:
De miután az Urat is tisztelték, a magaslatokra papokat állítottak a maguk tömegéből, a kik ő érettök áldoztak a magaslatok házaiban.


text:
Így tisztelték az Urat és szolgálták az ő isteneiket is, ama népek szokása szerint, a kik közül elhozták volt őket.


text:
És mind e mai napig az ő régi szokásuk szerint cselekesznek; nem tisztelik <i>igazán</i> az Urat, és nem cselekesznek az ő rendeléseik és szokásuk szerint, sem pedig ama törvény és parancsolat szerint, a melyet az Úr parancsolt a Jákób fiainak, a kiknek az <f>[26†]</f> Izráel nevet adta.


text:
És a kikkel az Úr szövetséget kötött, és megparancsolta nékik, mondván: Ne tiszteljetek idegen isteneket, és ne imádjátok őket, és ne szolgáljatok és ne áldozzatok nékik;


text:
Hanem csak az Urat tiszteljétek, őt imádjátok és néki áldozzatok, a ki titeket kihozott az Égyiptom földéből nagy <f>[27†]</f> erővel és kinyújtott karral.


text:
És őrizzétek meg az ő rendeléseit, ítéleteit, törvényét és parancsolatját, a melyeket megírt néktek, azokat cselekedvén minden időben, és idegen isteneket ne tiszteljetek;


text:
Így tisztelték ezek a pogányok az Urat és szolgálták az ő bálványaikat, és így <f>[29†]</f> cselekedtek az ő fiaik és unokáik is, a mint az ő eleik cselekedtek, mind e mai napig.


text:
<pb/>És Hóseásnak, az Ela fiának, az Izráel királyának harmadik esztendejében kezdett <f>[1†]</f> uralkodni Ezékiás, Akháznak, a Júda királyának fia.


text:
Huszonöt esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és huszonkilencz esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; anyjának neve Abi, a Zakariás leánya.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr szemei előtt, a mint az ő atyja, Dávid cselekedett <f>[2†]</f> volt.


text:
Ő rontotta le a magaslatokat, <f>[3†]</f> törte el az oszlopokat, és vágta ki az Aserát, és törte össze az érczkígyót is, a melyet Mózes <f>[4†]</f> csinált; mert mind az ideig az Izráel fiai jóillatot tettek annak, és nevezék azt Nékhustánnak.


text:
<i>Egyedül</i> az Úrban, Izráel Istenében bízott, és ő utána nem volt hozzá hasonló <f>[5†]</f> Júda minden királyai között sem azok között, a kik ő <f>[6†]</f> előtte <i>voltak. </i>


text:
Mert az Úrhoz ragaszkodott, és el nem hajlott ő tőle, és megőrizte az ő parancsolatait, a melyeket az Úr Mózesnek parancsolt vala.


text:
És vele volt az Úr mindenütt és a hova csak ment, előmenetele volt. És elszakadt <f>[7†]</f> Assiria királyától, és nem szolgált néki.


text:
Ezékiás királynak negyedik esztendejében — a mely Hóseásnak, az Ela fiának, az Izráel királyának hetedik esztendeje — feljött <f>[8†]</f> Salmanassár, Assiria királya Samaria ellen, és megszállotta azt;


text:
És elfoglalta három esztendő mulva, Ezékiás hatodik esztendejében — ez Hóseásnak, az Izráel királyának kilenczedik esztendeje — ekkor vették be Samariát.


text:
És elhurczolta Assiria királya az Izráelt Assiriába, és letelepíté Halába, Háborba, a Gózán folyó mellé, és a Médeusok városaiba;


text:
Azért, mert nem hallgattak az Úrnak, az ő Istenöknek szavára, hanem megszegték <f>[9†]</f> az ő szövetségét, mindazokat, a melyeket Mózes, az Úr szolgája parancsolt vala; sem nem hallgattak rájok, sem nem cselekedték azokat.


text:
Ezékiás királynak pedig tizennegyedik esztendejében feljött Sénakhérib, <f>[10†]</f> Assiria királya Júdának minden kerített városa ellen, és elfoglalta azokat.


text:
Akkor elküldött Ezékiás, Júda királya Assiria királyához Lákisba, ezt izenvén: Vétkeztem, <f>[11†]</f> térj el én rólam; a mit rám vetsz, elviselem! És Assiria királya Ezékiásra, Júda királyára háromszáz tálentom ezüstöt és harmincz tálentom aranyat vetett ki.


text:
És Ezékiás oda adott minden ezüstöt, a mely találtatott az Úr házában és a király házának kincsei között.


text:
Ugyanebben az időben fosztotta meg Ezékiás az Úr templomának ajtajait és az ajtók félfáit, a melyeket Ezékiás, Júda királya maga boríttatott be, és oda adta azokat Assiria királyának.


text:
És Assiria királya <i>mégis</i> oda küldte Thartánt, Rabsárist és Rabsakét Lákisból Ezékiás királyhoz igen nagy haddal Jeruzsálembe, és felmenének és jutának Jeruzsálembe, és feljövén és oda érvén, megállának a <f>[12†]</f> felső halastó zsilipjénél, a mely a ruhafestő útja mellett van.


text:
És kihívaták a királyt. És kiméne hozzájok Eliákim, a Hilkia fia, ki a <i>király</i> házának gondviselője volt, és Sebna, az íródeák, és Joákh, az Asáf fia, az emlékíró.


text:
És monda nékik Rabsaké: Mondjátok meg Ezékiásnak: Ezt mondja a király, Assiria nagy királya: Micsoda bizodalom ez, a melyben te bizakodtál?


text:
Azt mondád: csak szóbeszéd; tanács és erő <i>kell</i> a hadakozáshoz; vajjon kihez bíztál, hogy fellázadtál ellenem?


text:
Ímé, ebben a törött <f>[13†]</f> nádszálban bizakodol, Égyiptomban, melyhez ha ki támaszkodik, bemegy az ő kezébe és általlikasztja? Ilyen a Faraó, Égyiptom királya mindenekhez, a kik ő hozzá bíznak!


text:
Vagy azt akarjátok nékem mondani: Mi az Úrban, a mi Istenünkben bízunk; hát nem ez-é az, a kinek magaslatait és oltárait lerontotta Ezékiás, és mind Júdának, mind Jeruzsálemnek megparancsolta: Ez oltár <f>[14†]</f> előtt imádkozzatok Jeruzsálemben?


text:
Nosza, fogadj hát az én urammal, Assiria királyával: Én néked kétezer lovat adok, ha tudsz reájok adni annyi lovast.


text:
Hogy verhetnél hát vissza az én uram legkisebb hadnagyai közül csak egyet is, és hogyan bízhatol Égyiptomhoz a szekerek <f>[15†]</f> és a lovagok miatt?


text:
Vajjon az Úr <i>tudta</i> nélkül jöttem-é fel e hely ellen, hogy azt elveszessem? Az Úr mondotta nékem: Menj fel e föld ellen, és veszesd el azt!


text:
És monda Eliákim, a Hilkia fia, és Sebna és Joákh Rabsakénak: Beszélj, kérlek, a te szolgáiddal siriai nyelven, mert jól értjük; és ne beszélj velünk zsidóul e nép füle hallatára, a mely a kőfalon van.


text:
És felele nékik Rabsaké: Vajjon a te uradhoz, vagy te hozzád küldött-é engem az én uram, hogy elmondjam e dolgokat, avagy nem <i>inkább</i> e férfiakhoz-é, a kik a kőfalon ülnek, hogy azután veletek együtt egyék meg a saját ganéjokat, <f>[16†]</f> és igyák meg a saját vizeletöket?


text:
És oda állott Rabsaké, és hangosan kezdett zsidóul beszélni, mondván: Halljátok meg a királynak, Assiria nagy királyának beszédit!


text:
És ne biztasson titeket Ezékiás az Úrral, ezt mondván: Kétség nélkül megszabadít minket az Úr, <f>[17†]</f> és nem adatik e város az assiria király kezébe.


text:
Ne hallgassatok Ezékiásra; mert így szól Assiria királya: Békéljetek meg velem, és jőjjetek ki hozzám, és kiki egyék az ő szőlőjéből <f>[18†]</f> és fügefájáról, és igyék az ő kútjának vizéből;


text:
Míg eljövök és elviszlek titeket a ti földetekhez hasonló földre, gabonás és boros földre, kenyeres és szőlős földre, olajfás, és mézes földre, hogy élhessetek és meg ne haljatok. Ne higyjetek Ezékiásnak, mert félrevezet benneteket, mikor azt mondja: Az Úr megszabadít minket!


text:
Vajjon megszabadították-é a pogányok <f>[19†]</f> istenei, mindenik a maga földjét Assiria királyának kezéből?


text:
Hol vannak Hámátnak és Arphádnak <f>[20†]</f> istenei? Hol Sefárvaimnak, Hénának és Hivvának istenei? És Samariát is megszabadították-é az én kezemből?


text:
Kicsoda a földön való minden istenek közül, a ki megszabadíthatta volna az ő földjét az én kezemből, hogy az Úr is <f>[21†]</f> kiszabadíthatná Jeruzsálemet az én kezemből?


text:
De a nép csak hallgatott, és nem felelt néki csak egy igét sem; mert a király megparancsolta volt, mondván: Ne feleljetek néki.


text:
És elment Eliákim, a Hilkia fia, a <i>király</i> házának gondviselője, és Sebna, az íródeák, és Joákh, az Asáf fia, az emlékíró, Ezékiáshoz megszaggatott ruhákban, és elmondák néki Rabsaké beszédit.


text:
<pb/>Mikor pedig ezeket <f>[1†]</f> hallotta Ezékiás király, megszaggatta az ő ruháit, és zsákba öltözék, és bement az Úr házába.


text:
És elküldte Eliákimot, a <i>király</i> házának gondviselőjét, és Sebnát, az íródeákot, és a papoknak véneit, a kik zsákba öltöztek, Ésaiás <f>[2†]</f> prófétához, az Ámós fiához;


text:
És mondának néki: Ezt mondja Ezékiás: E nap nyomorúságnak, szidalmazásnak és <f>[3†]</f> káromlásnak napja; mert a fiak a szülésre jutottak, de nincs erő szüléshez.


text:
Netalán az Úr, a te Istened meghallotta Rabsakénak minden beszédit, a kit elküldött az ő ura, Assiria királya, hogy szidalommal <f>[4†]</f> illesse az élő Istent és káromló beszédekkel, a melyeket az Úr, a te Istened meghallott: könyörögj azért azokért, a kik még megmaradtak.


text:
És monda nékik Ésaiás: Ezt mondjátok a ti uratoknak: Ezt mondja az Úr: Ne félj a beszédektől, a melyeket hallottál, a melyekkel szidalmaztak engem Assiria királyának szolgái.


text:
Ímé én oly lelket adok belé, hogy hírt <f>[5†]</f> hallván, visszatér az ő földjére és fegyverrel <f>[6†]</f> vágatom le őt az ő földjében.


text:
És mikor visszatért Rabsaké, Assiria királyát Libna ellen harczolva találta, <f>[7†]</f> mert meghallotta volt, hogy Lákisból elment.


text:
És hallván Tirháka felől, <f>[8†]</f> a szerecsen király felől, ezt mondván: Ímé kijött, hogy hadakozzék te ellened; visszafordult és követeket küldött Ezékiáshoz, ezt izenvén:


text:
Így szóljatok Ezékiásnak, a Júda királyának, mondván: Meg ne csaljon téged <f>[9†]</f> a te Istened, a kiben bízol, ezt mondván: Nem adatik Assiria királyának kezébe Jeruzsálem.


text:
Ímé hallottad, mit cselekedtek Assiria királyai minden országokkal, elvesztvén azokat; és te megszabadulhatsz-é?


text:
Vajjon megszabadították-é a pogányok istenei azokat, a kiket elvesztettek az én atyáim: Gózánt, Aránt, Résefet és az Eden fiait, a kik Thelasárban <i>voltak?</i>


text:
És elvevé Ezékiás a levelet a követek kezéből, és elolvasá azt, és felment az Úr házába, és kiterjeszté azt Ezékiás az Úr előtt;


text:
És imádkozék Ezékiás az Úr előtt, és monda: Uram, Izráel Istene! a ki a Kérubok <f>[10†]</f> között lakol, te vagy egyedül e föld minden országainak Istene, te teremtetted a mennyet és a földet;


text:
Hajtsd hozzám, Uram, a te füledet és halld meg; nyisd fel Uram, a te szemeidet és lásd meg: és halld meg a Sénakhérib beszédét, a ki ide küldött, hogy szidalommal <f>[11†]</f> illesse az élő Istent.


text:
És az ő isteneiket a tűzbe hányták; de azok nem voltak istenek, hanem csak emberi kéz alkotásai, fa és kő, azért vesztették el őket.


text:
Most azonban, mi Urunk, Istenünk, szabadíts meg, kérlek, minket az ő kezéből, hogy megismerje e föld minden országa, hogy te, az Úr, vagy az egyetlen Isten!


text:
Akkor elküldött Ésaiás, az Ámós fia, Ezékiáshoz, ezt mondván: Azt mondja az Úr, Izráel Istene: A te könyörgésedet, Assiria királya, Sénakhérib felől, meghallgattam.


text:
Ez az, a mit az Úr ő felőle mondott: Megutál <f>[13†]</f> téged és megcsúfol téged Sionnak szűz leánya, utánad fejét hajtogatja Jeruzsálem leánya.


text:
Kit szidalmaztál és kit gyaláztál? És ki ellen emelted fel a te szódat, vagy <i>ki ellen</i> emelted fel a te szemeidet a magasságba? Az Izráel szentje ellen!


text:
Követeid <f>[14†]</f> által gúnyoltad az Urat, és mondád: Szekereim sokaságával meghágom a hegyek magasságait, a Libánon oldalait, és levágom magas czédrusait, legfelségesebb cziprusfáit, és bemegyek csúcsának lakóhelyébe, kertes erdejébe.


text:
Avagy nem hallottad? Régen megcsináltam, ős időktől elvégeztem ezt! Most <i>csak</i> véghezvittem, hogy puszta kőhalmokká döntsd össze az erős városokat;


text:
És hogy a benne lakók erejökben megfogyatkozzanak, megrontassanak és megszégyenüljenek, és olyanok legyenek mint a mező füve, fiatal paréj, a háztető füve és mint a kalászhajtás előtt elszáradt gabona.


text:
A te ellenem <f>[15†]</f> való tombolásodért és a te elbizakodásodért, a mely felhatott füleimbe, <f>[16†]</f> az én karikámat orrodba vetem, és zabolámat szádba, és visszaviszlek azon az úton, a melyen eljöttél.


text:
Te néked pedig, <i>Ezékiás</i>, legyen ez jeled: Ez esztendőben táplál a hulladék termése, a második esztendőben, a mi magától terem; de a harmadik esztendőben <i>már</i> vettek és arattok, szőlőket plántáltok és azok gyümölcsét eszitek.


text:
Mert Jeruzsálemből fog származni a maradék, és a megszabadult a Sion hegyéről; a Seregek <f>[17†]</f> Urának buzgó szerelme cselekszi ezt!


text:
Azért azt mondja az Úr Assiria királya felől: Be nem jő e városba, és nyilat sem lő bele, sem paizs nem ostromolja azt, sem sánczot nem ás mellette.


text:
És megoltalmazom e várost, hogy megtartsam azt, én érettem és Dávidért, az <f>[19†]</f> én szolgámért.


text:
<pb/>És azon az éjszakán kijött az Úr angyala, és levágott az Assiriabeli táborban <f>[20†]</f> száznyolczvanötezeret, és mikor jó reggel felkeltek, ímé mindenütt holttestek <i>hevertek. </i>


text:
És elindult, és elment, <f>[21†]</f> és visszafordult Sénakhérib, Assiria királya, és Ninivében maradt.


text:
És lőn, mikor ő a Nisróknak, az ő Istenének templomában imádkozék, Adramélek és Sarézer, az ő <f>[22†]</f> fiai, levágták őt fegyverrel: magok pedig elszaladtak az Ararát földébe, és az ő fia, Esárhaddon uralkodék helyette.


text:
<pb/>Ebben az időben halálosan megbetegedett <f>[1†]</f> Ezékiás, és hozzá menvén Ésaiás próféta, az Ámós fia, monda néki: Azt mondja az Úr: Rendeld el házadat, mert meghalsz és nem élsz.


text:
Óh Uram, emlékezzél meg róla, hogy te előtted hűséggel és tökéletes szívvel jártam, és hogy azt cselekedtem, a mi jó <f>[2†]</f> volt a te szemeid előtt. És sírt Ezékiás nagy sírással.


text:
Menj vissza és mondd meg Ezékiásnak, az én népem fejedelmének: Azt mondja az Úr, Dávidnak, a te atyádnak Istene: Meghallgattam a te imádságodat, láttam a te könyhullatásidat, ímé én meggyógyítlak téged, harmadnapra felmégy az Úr házába;


text:
És a te idődet tizenöt esztendővel meghosszabbítom, és megszabadítlak téged és e várost Assiria királyának kezéből, és megoltalmazom e várost én érettem és Dávidért, <f>[3†]</f> az én szolgámért,


text:
És monda Ésaiás: Hozzatok egy kötés száraz fügét ide. És hozának, és azt a kelevényre kötötték, és meggyógyult.


text:
És mikor azt kérdezé Ezékiás Ésaiástól: Mi lesz a jele, hogy meggyógyít engem az Úr, és hogy harmadnapra felmehetek az Úr házába?


text:
Felele Ésaiás: Ez legyen jeled az Úrtól, hogy ő megcselekeszi ezt a dolgot, a melyről szólott <i>néked</i>: Előremenjen-é az árnyék tíz grádicscsal, vagy visszatérjen-é tíz grádicscsal?


text:
És felele Ezékiás: Könnyű az árnyéknak tíz grádicscsal alábbszállani. Ne úgy, hanem menjen hátra az árnyék tíz grádicscsal.


text:
És könyörgött Ésaiás próféta az Úrhoz, és visszatéríté <f>[4†]</f> az árnyékot Akház napóráján, azokon a grádicsokon, a melyeken már aláment volt, tíz grádicscsal.


text:
<pb/>Ebben az időben küldött Berodákh Baladán, Baladánnak, a babilóniai királynak fia levelet és ajándékokat Ezékiásnak; mert meghallotta, hogy Ezékiás beteg volt.


text:
És meghallgatá őket Ezékiás, és megmutatta nékik az ő <f>[5†]</f> egész kincsesházát, az ezüstöt, az aranyat, a fűszerszámokat, a drága kenetet és az ő fegyveres házát és mindent, a mi csak találtatott az ő kincstáraiban, és nem volt semmi az ő házában és egész birodalmában, a mit meg nem mutatott volna Ezékiás.


text:
Ekkor jött Ésaiás próféta Ezékiás királyhoz, és monda néki: Mit mondtak ezek a férfiak, és honnét jöttek hozzád? És felele Ezékiás: Messze földről jöttek, Babilóniából.


text:
És monda: Mit láttak a te házadban? Felele Ezékiás: Mindent láttak, a mi csak van az én házamban, és nem volt semmi az én tárházamban, a mit nékik meg ne mutattam volna.


text:
Ímé eljő az idő, a mikor mindaz, a mi a te házadban van, és a mit eltettek a te atyáid e mai napig, elvitetik Babilóniába, <f>[6†]</f> és semmi sem marad meg, azt mondja az Úr.


text:
És a te fiaid közül is, a kik tőled származnak és születnek, <f>[7†]</f> elhurczoltatnak és udvariszolgák lesznek a babilóniai király udvarában.


text:
Ezékiás pedig monda Ésaiásnak: Jó <f>[8†]</f> az Úr beszéde, a melyet szólál: És monda: Nem <i>merő jóság-é</i>, ha békesség és hűség lesz az én napjaimban?


text:
Ezékiásnak egyéb <f>[9†]</f> dolgai pedig és minden erőssége, és hogy miképen csinálta a tavat és a vízcsöveket, a melyekkel a vizet a városba vezette, vajjon nincsenek-é megírva a Júda királyainak krónika-könyvében?


text:
<pb/>Manasse tizenkét <f>[1†]</f> esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és ötvenöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben, és az ő anyjának Hefsiba volt a neve.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, a pogányok útálatossága szerint, a kiket az Úr kiűzött volt az Izráel fiai elől:


text:
Mert újra megépítette a magaslatokat, a melyeket Ezékiás, az ő atyja lerontott, <f>[2†]</f> és oltárokat emelt a Baálnak, és állított Aserát, <f>[3†]</f> mint a hogy Akháb, az Izráel királya cselekedett volt, és imádta az összes mennyei seregeket <f>[4†]</f> és azoknak szolgált.


text:
És oltárokat is épített az Úr házában, a mely felől azt mondotta volt az Úr: Jeruzsálemben <f>[5†]</f> helyheztetem az én nevemet!


text:
És átvivé a fiát a tűzön, <f>[7†]</f> és igézést és jegymagyarázást űzött és ördöngösöket és titokfejtőket <f>[8†]</f> tartott; sok gonosz dolgot cselekedék az Úr szemei előtt, hogy őt haragra ingerelje.


text:
És az Asera-bálványt, a melyet készített, bevitte abba a házba, a mely felől azt mondotta volt az Úr Dávidnak és az ő fiának, Salamonnak: Ebben a házban <f>[9†]</f> és Jeruzsálemben, a melyet magamnak választottam Izráelnek minden nemzetségei közül, helyheztetem az én nevemet mindörökké;


text:
És ki nem mozdítom többé <f>[10†]</f> Izráel lábát erről a földről, a melyet adtam az ő eleiknek, ha szorgalmatosan az én parancsolatim szerint cselekesznek, és az egész törvény szerint, a melyet nékik Mózes, az én szolgám parancsolt.


text:
Ők azonban nem engedelmeskedtek, mert tévelygésbe ejté őket Manasse, hogy még gonoszabbul viseljék magokat azoknál a pogányoknál, a kiket az Úr kivesztett az Izráel fiai elől.


text:
Mivelhogy Manasse, <f>[11†]</f> Júda királya ezeket az útálatosságokat cselekedte, gonoszabb dolgokat cselekedvén mindazoknál, a melyeket az ő előtte való Emoreusok cselekedtek vala, és Júdát is vétekbe ejtette az ő bálványai által:


text:
Azért ezt mondja az Úr, Izráel Istene: Íme, én oly veszedelmet hozok Jeruzsálemre és Júdára, hogy mindenkinek, a ki azt hallja, <f>[12†]</f> megcsendül bele mind a két füle.


text:
És kiterjesztem Jeruzsálemre a Samaria <f>[13†]</f> mérő-zsinórját és az Akháb házának mértékét; <f>[14†]</f> és kitörlöm <f>[15†]</f> Jeruzsálemet, mint kitörlik a tálat, és kitörölve leborítják azt,


text:
És elhagyom az én örökségem maradékát, és adom őt ellenségei kezébe, és zsákmánya és ragadománya lesz minden ellenségeinek;


text:
Azért, mert gonoszul cselekedtek én előttem, és engem haragra ingerlettek az ő atyáiknak Égyiptomból való kijövetelök napjától fogva, mind e mai napig.


text:
És Manasse <f>[16†]</f> nagyon sok ártatlan vért is ontott ki, úgy hogy Jeruzsálem minden felől megtelt vele, azon a vétkén <f>[17†]</f> kivül, a melylyel vétekbe ejtette Júdát, gonoszul cselekedvén az Úr szemei előtt.


text:
Manassénak egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei és az ő vétke, a melyet cselekedett, vajjon nincsenek-é megírva <f>[18†]</f> a Júda királyainak krónika-könyvében?


text:
És elaluvék Manasse az ő atyáival, és eltemetteték az ő háza mellett lévő kertben, az Uzza kertjében, és az ő fia, Amon uralkodék helyette.


text:
<pb/>Amon huszonkét esztendős <f>[19†]</f> volt, mikor uralkodni kezdett, és két esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Mésullémet volt, a Jótbabeli Hárus leánya.


text:
És tökéletesen azon az úton járt, a melyen járt volt az ő <f>[20†]</f> atyja, és szolgált a bálványoknak, a kiknek szolgált volt atyja, és azokat imádta.


text:
De a föld népe levágta mindazokat, a kik pártot ütöttek volt Amon király ellen, és a föld népe királylyá tevé az ő fiát, Jósiást, helyette.


text:
Amonnak egyéb dolgai pedig, a melyeket cselekedett, vajjon nincsenek-é megírva <f>[22†]</f> a Júda királyainak krónika-könyvében?


text:
<pb/>Nyolcz esztendős volt <f>[1†]</f> Jósiás, mikor uralkodni kezdett, és harminczegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Jédida, a Boskátból való Adaja leánya.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr szemei előtt, és járt az ő atyjának, Dávidnak <f>[2†]</f> minden útaiban, és nem tért el sem jobbra, sem balra.


text:
És történt Jósiás király tizennyolczadik esztendejében, elküldte a király Sáfánt, Asaliának, a Messullám fiának fiát, az íródeákot, az Úr házához, mondván:


text:
Menj fel Hilkiához, a főpaphoz, és számlálják meg az Úr házába begyült pénzt, a melyet gyűjtöttek az ajtóőrizők a néptől.


text:
És adják azt az Úr házában való mívesek pallérainak kezébe, hogy adják a munkásoknak, a kik az Úrnak házán dolgoznak, hogy a háznak romlásait kijavítsák;


text:
Az ácsoknak, az építőknek és a kőmíveseknek, hogy fákat és faragott köveket vásároljanak a ház <f>[3†]</f> kijavítására.


text:
De számadást nem kell tőlök venni a pénzről, a mely kezökbe adatik, mert ők azt becsülettel <f>[4†]</f> végzik.


text:
<pb/>És monda Hilkia, a főpap, Sáfánnak, az íródeáknak: Megtaláltam a törvénykönyvet <f>[5†]</f> az Úr házában. És Hilkia oda adta a könyvet Sáfánnak, hogy olvassa el azt.


text:
És elméne Sáfán, az íródeák, a királyhoz, és megvivé a királynak a választ, és monda: A te szolgáid egybeszedék a pénzt, a mely a házban találtatott, és oda adták azt az Úr házában munkálkodók pallérainak kezébe.


text:
És megmondá Sáfán, az íródeák, a királynak, mondván: Egy könyvet adott nékem Hilkia pap. És felolvasá azt Sáfán a király előtt.


text:
És megparancsolta a király Hilkia papnak és Ahikámnak, a Sáfán fiának, és Akbórnak, a Mikája fiának, és Sáfánnak, az íródeáknak, és Asájának, a király szolgájának, mondván:


text:
Menjetek el, kérdezzétek meg az Urat én érettem és a népért és az egész Júdáért, e könyvnek beszédei felől, a mely megtaláltatott; mert nagy az Úr haragja, mely felgerjedett ellenünk, mivel a mi atyáink nem engedelmeskedtek e könyv beszédeinek, hogy cselekedtek volna mindent úgy, a mint megíratott nékünk.


text:
<pb/>És elméne Hilkia pap és Ahikám, Akbór, Sáfán és Asája Hulda próféta asszonyhoz, Sallumnak, a Tikva fiának — a ki Harhásnak, a ruhák őrizőjének fia volt — feleségéhez, a ki Jeruzsálem más részében lakott, és beszéltek vele.


text:
És monda nékik: Azt mondja az Úr, Izráel Istene: Mondjátok meg a férfiúnak, a ki titeket hozzám küldött;


text:
Ezt mondja az Úr: Ímé én veszedelmet hozok e helyre és e helyen lakozókra, a könyv minden <f>[7†]</f> beszédei szerint, a melyet olvasott a Júda királya;


text:
Mert elhagytak engem, és idegen isteneknek áldoztak jóillattal, hogy engem haragra indítsanak az ő kezöknek minden csinálmányával: azért felgerjed az én haragom e hely ellen, és meg sem oltatik.


text:
A Júda királyának pedig, a ki elküldött titeket, hogy megkérdezzétek az Urat, ezt mondjátok: Azt mondja az Úr, Izráel Istene: Mivelhogy e beszédekre, a melyeket hallottál,


text:
Meglágyult a te szíved, és magadat megaláztad az Úr előtt, hallván azokat, a miket e hely és az ezen helyen lakók ellen szólottam, hogy pusztulássá és átokká lesznek, és megszaggattad a te ruháidat, és sírtál előttem; azért én is meghallgattalak, azt mondja az Úr.


text:
Azért ímé én téged a te atyáidhoz gyűjtelek, és a te sírodba békességgel visznek téged, és meg nem látják a te szemeid azt a nagy <f>[8†]</f> veszedelmet, a melyet én e helyre hozok. És megvitték a királynak a választ.


text:
És felment a király <f>[1†]</f> az Úr házába, és Júdából minden férfi és Jeruzsálem minden lakosa vele volt; a papok, a próféták és az egész nép kicsinytől fogva nagyig. És minden beszédét elolvasá előttök a szövetség könyvének, a mely megtaláltatott az Úr házában.


text:
És oda állott a király az emelvényre, és kötést tőn az Úr előtt, hogy ők az Urat akarják <f>[2†]</f> követni, és az ő parancsolatait, bizonyságtételeit és rendeléseit teljes szívből és lélekből megőrizni, és beteljesíteni e szövetség beszédeit, a melyek meg vannak írva abban a könyvben; és ráállott az egész nép a kötésre.


text:
<pb/>És megparancsolá a király Hilkiának, a főpapnak és a másod rendbeli papoknak és az ajtóőrizőknek, hogy az Úr templomából hordjanak ki minden edényt, a melyet a <f>[3†]</f> Baálnak, az Aserának és az egész mennyei seregnek csináltak, és megégeté azokat Jeruzsálemen kivül a Kidron völgyében, és azok hamvait <f>[4†]</f> Béthelbe vivé.


text:
És kiirtá a <i>bálvány</i> papokat is, a kiket Júda <f>[5†]</f> királyai állítottak be, hogy a magaslatokon tömjénezzenek Júda városaiban és Jeruzsálem körül, és mindazokat is, a kik a Baálnak, a napnak, holdnak, égi jeleknek és az egész mennyei <f>[6†]</f> seregnek tömjéneztek.


text:
Kivivé az Úr házából az Aserát is Jeruzsálemen kivül a Kidron patakja mellé, és megégeté azt a Kidron völgyében, és porrá zúzta, és annak porát a község <f>[7†]</f> temetőhelyére hinté.


text:
És lerontá a férfi paráznák házait, a <f>[8†]</f> melyek az Úr háza mellett voltak, és a melyekben az asszonyok kárpitokat szőttek az Aserának.


text:
És behozatta az összes papokat Júda városaiból, és megfertéztette a magaslatokat, a melyeken a <f>[9†]</f> papok tömjéneztek, Gebától egész Beersebáig, és lerontotta a kapuk mellett levő magaslatokat is, a melyek Józsuénak, a város fejedelmének kapuja előtt voltak balkéz felől, a város kapujában.


text:
De a magaslatok papjai soha sem áldoztak az Úr oltárán Jeruzsálemben, hanem a kovásztalan kenyeret az ő atyjokfiai között ették.


text:
Megfertőztette a Tófetet, a Hinnom fiainak völgyében, hogy senki az ő fiát, vagy leányát át <f>[10†]</f> ne vihesse a tűzön Moloknak.


text:
És eltávolította a lovakat, a melyeket Júda királyai <f>[11†]</f> a napnak szenteltek az Úr házának bemenetelénél, a Nátán-Mélek udvari szolga háza mellett, a mely a Pharvarimban volt, és a nap szekereit tűzzel elégette.


text:
És az oltárokat, a melyek az Akház palotájának tetején voltak, a melyeket a Júda királyai csináltak, és azokat az oltárokat is, a <f>[12†]</f> melyeket Manasse csinált volt az Úr házának mindkét pitvarában, lerontotta a király, és lehányván, porukat a Kidron patakjába szóratta.


text:
Azokat a magaslatokat is megfertőztette a király, a melyek Jeruzsálem előtt voltak az Olajfák hegyének jobbfelől levő oldalán, a melyeket <i>még</i> Salamon, <f>[13†]</f> az Izráel királya épített volt Astóretnek, a Sídonbeliek útálatosságának, és Kámósnak, a Moábiták útálatosságának, és Milkómnak, az Ammon fiai útálatosságának.


text:
És összetörte az <f>[14†]</f> oszlopokat és kivágatta az Aserákat, és azok helyeit embercsontokkal töltötte meg.


text:
Még azt az oltárt is, <f>[15†]</f> a mely Béthelben volt, a magaslatot, a melyet Jeroboám, a Nébát fia csinált, a ki vétekbe ejté az Izráelt, — azt az oltárt is és azt a magaslatot is letörte, és a magaslatot felégette, porrá tette, és az Aserát megégette.


text:
És körültekintett Jósiás, és meglátta a sírokat, a melyek ott a hegyen voltak, és elküldött és elhozatta a csontokat a sírokból, és megégette az <f>[16†]</f> oltáron, és megfertőztette azt az Úr beszéde szerint, a melyet mondott volt az Isten embere, a ki e dolgot megjövendölte volt.


text:
És monda: Miféle síremlék ez, a melyet látok? És felelének néki a város férfiai: Az Isten <f>[17†]</f> emberének sírja ez, a ki Júdából jött volt és mindezeket megjövendölte a Béthelbeli oltár felől, a miket <i>most</i> cselekedtél.


text:
És monda: Hagyjatok békét néki, és senki meg ne mozdítsa az ő tetemeit. És megmentették az ő tetemeit annak a prófétának a tetemeivel együtt, a ki Samariából <f>[18†]</f> jött volt.


text:
És lerontotta Jósiás a magaslatok minden <f>[19†]</f> házát is, a melyek Samária városaiban voltak, a melyeket az Izráel királyai csináltak volt, hogy <i>az Urat</i> haragra ingereljék, és épen úgy cselekedett azokkal mindenekben, a mint Béthelben cselekedett.


text:
És megáldozta a magaslatok összes papjait, <f>[20†]</f> a kik ott voltak, az oltárokon, és emberi csontokat égetett <f>[21†]</f> meg azokon, és úgy tért vissza Jeruzsálembe.


text:
<pb/>És parancsolt a király az egész népnek, és monda: Ünnepeljetek páskhát <f>[22†]</f> az Úrnak, a ti Istenteknek, a mint meg van írva e szövetség könyvében;


text:
Mert nem szereztetett olyan páskha <f>[23†]</f> a birák idejétől fogva, a kik az Izráelt ítélték, sem pedig az Izráel és a Júda királyainak minden idejében,


text:
Hanem csak Jósiás király tizennyolczadik esztendejében szereztetett ilyen páskha az Úrnak Jeruzsálemben.


text:
És kivesztette Jósiás király az ördöngösöket <f>[24†]</f> és a titokfejtőket, a teráfokat és a bálványokat, és mindazokat az útálatosságokat, a melyek láttattak Júda földjén és Jeruzsálemben, hogy helyreállítsa a törvény beszédit, a melyek meg valának írva a könyvben, a melyet <f>[25†]</f> Hilkia pap talált meg az Úr házában.


text:
Nem is volt ő hozzá hasonló király ő előtte, a ki úgy megtért volna az Úrhoz teljes szívéből <f>[26†]</f> és teljes lelkéből és teljes erejéből, Mózesnek minden törvénye szerint; de utána sem támadott hozzá hasonló.


text:
De az Úr még sem szünt meg az ő megbúsult nagy haragjától, a melylyel <f>[27†]</f> megharagudott volt Júdára mindazokért a bosszantásokért, a melyekkel bosszantotta őt Manasse.


text:
Mert azt mondá az Úr: Júdát is elvetem szemem elől, mint a hogy az Izráelt <f>[28†]</f> elvetettem, és megútálom ezt a várost, a melyet választottam, Jeruzsálemet, és ezt a házat is, <f>[29†]</f> a melyről azt mondottam volt: Ott legyen az én nevem!


text:
Jósiásnak egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva a Júda <f>[30†]</f> királyainak krónika-könyvében?


text:
Az ő idejében jött fel Faraó-Nékó, az <f>[31†]</f> égyiptomi király Assiria királya ellen az Eufrátes folyóvize mellé. És Jósiás király eleibe ment, de az megölte őt Megiddóban, a mint meglátta őt.


text:
És az ő szolgái szekérre tévén őt, halva vitték el Megiddóból <f>[32†]</f> és Jeruzsálembe hozván, eltemeték őt az ő sírboltjába. A föld népe pedig vevé Joákházt, <f>[33†]</f> a Jósiás fiát, és felkenvén őt, királylyá tevé az ő atyja helyett.


text:
<pb/>Huszonhárom esztendős volt Joákház, mikor uralkodni kezdett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben, és az ő anyjának neve Hamutál, a Libnabeli Jeremiás leánya.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt mind a szerint, a mint az ő atyái <f>[34†]</f> cselekedtek volt.


text:
De Faraó-Nékó bilincsekbe verte őt <f>[35†]</f> Riblában, Hámát földjén, a mikor Jeruzsálemben királylyá lett; és az országra adót vetett, száz tálentom ezüstöt és egy tálentom aranyat.


text:
<pb/>És Faraó-Nékó Eliákimot, a Jósiás fiát tette királylyá, az ő atyja, Jósiás helyett, és nevét Joákimra változtatta; Joákházt pedig magával vivé, és az Égyiptomba megérkezvén, ott hala meg.


text:
Az ezüstöt és az aranyat megadta ugyan Joákim a Faraónak, de az országot sarczoltatta meg, hogy megadhassa az ezüstöt a Faraó parancsolata szerint; a föld népe közül mindenkitől az ő értéke szerint hajtott be ezüstöt és aranyat, hogy Faraó-Nékónak adja.


text:
Joákim huszonöt esztendős volt, mikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Zébuda, a Rúmabeli Pedája leánya.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt mind a szerint, a mint az ő atyái <f>[36†]</f> cselekedtek.


text:
<pb/>Joákim idejében jött fel Nabukodonozor, Babilónia királya, és Joákim szolgája <f>[1†]</f> lett három esztendeig; de <i>azután</i> elfordult és elpártolt tőle.


text:
És ráküldé az Úr a Káldeusok seregeit, a Siriabeliek seregeit, a Moábiták seregeit és az Ammon fiainak seregeit, és ráküldte őket Júdára, hogy elveszessék őt az Úr beszéde szerint, a melyet szólott szolgái, a <f>[2†]</f> próféták által.


text:
Csak az Úr beszéde szerint történt ez Júdán, hogy elvesse őt a maga orczája elől Manasse <f>[3†]</f> bűneiért, mind a szerint, a mint cselekedett vala;


text:
És az ártatlan <f>[4†]</f> vérért is, a melyet kiontott, és hogy betöltötte volt Jeruzsálemet ártatlan vérrel; ezért nem akart az Úr megbocsátani néki.


text:
Joákimnak egyéb dolgai pedig és minden cselekedetei, vajjon nincsenek-é megírva a Júda <f>[5†]</f> királyainak krónika-könyvében?


text:
És Égyiptom királya többé nem jött ki az ő földéből; mert Babilónia királya mindent elvett, a mi csak az égyiptomi királyé volt, <f>[7†]</f> Égyiptom folyóvizétől az Eufrátes folyóvizéig.


text:
<pb/>Tizennyolcz esztendős volt Joákin, mikor királylyá lett, és három hónapig uralkodott Jeruzsálemben. Az ő anyjának neve Nékhusta, a Jeruzsálembeli Elnatán leánya.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt mind a szerint, a mint az ő atyja <f>[8†]</f> cselekedett volt.


text:
Ebben az időben jöttek fel Nabukodonozornak, <f>[9†]</f> Babilónia királyának szolgái Jeruzsálem ellen, és szállották meg a várost.


text:
<i>Maga</i> Nabukodonozor, Babilónia királya is feljött a város ellen, a melyet már az ő szolgái megszállottak volt.


text:
És kiment Joákin, a Júda királya Babilónia királyához az ő anyjával, szolgáival, hadnagyaival és udvariszolgáival együtt, de fogságra vetette őt Babilónia királya az ő uralkodásának nyolczadik esztendejében.


text:
És elvitte onnét az Úr házának minden kincsét és a király házának kincsét, és összevagdalt minden arany edényt, a melyet Salamon, az Izráel királya csináltatott volt az Úr templomában, a mint az Úr <f>[10†]</f> megmondotta volt.


text:
És elhurczolta az egész Jeruzsálemet, összes fejedelmeit és minden vitézeit, tízezer foglyot, az összes mesterembereket és lakatosokat, <i>úgy hogy</i> a föld szegény népén kivül senki sem maradt ott.


text:
És elhurczolta <f>[11†]</f> Joákint is Babilóniába, és a király anyját, és a király feleségeit és udvariszolgáit, és az ország erős vitézeit fogságba hurczolta Jeruzsálemből Babilóniába;


text:
És az összes előkelő férfiakat, hétezeret, és a mesterembereket és a lakatosokat, ezeret, és az összes erős, harczra termett férfiakat fogva vitte Babilóniába Babilónia királya.


text:
És Babilónia királya Mattaniát, nagybátyját, tette ő helyette királylyá, és nevét <f>[12†]</f> Sédékiásra változtatta.


text:
<pb/>Huszonegy esztendős volt Sédékiás, mikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodott Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Hamutál, a Libnából való Jeremiás leánya.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt mind a szerint, a mint Joákim cselekedett <f>[13†]</f> volt;


text:
Mert az Úr haragja miatt történt ez így Jeruzsálemmel és <f>[14†]</f> Júdával, míg csak el nem vetette őket az ő orczája elől. Sédékiás azonban elpártolt Babilónia királyától.


text:
<pb/>És történt az ő uralkodásának kilenczedik esztendejében, a tizedik hónapban, és annak tizedik napján, hogy <f>[1†]</f> feljött Nabukodonozor, Babilónia királya minden ő seregével Jeruzsálem ellen, és táborba szállott ellene, és köröskörül ostromtornyokat építettek ellene.


text:
De a <i>negyedik</i> hónap <f>[2†]</f> kilenczedik napján akkora inség lett a városban, hogy nem volt mit enni a föld népének.


text:
És betöretett a város, és a harczosok mind <i>futni kezdtek</i> éjjel a kettős kőfal között levő kapu útján, a mely a király kertje mellett van; a Káldeusok pedig ott <i>táboroztak</i> a város körül. És a <i>király</i> is elfutott a puszta útján.


text:
De a Káldeusok hada űzőbe vette a királyt, és utólérték őt Jerikhó mezején, és egész serege szétszóródott mellőle.


text:
És elfogták <f>[3†]</f> a királyt, és elvitték őt Babilónia királyához Riblába, a hol ítéletet tartottak fölötte.


text:
És Sédékiás fiait saját szeme láttára vágták le; Sédékiás szemeit pedig megvakították, és lánczokba verve vitték el őt <f>[4†]</f> Babilóniába.


text:
És az ötödik hónap hetedik napján — ez a Nabukodonozor, babilóniai király uralkodásának tizenkilenczedik esztendeje — feljött Nabuzár-Adán, a vitézek hadnagya, Babilónia királyának szolgája Jeruzsálembe;


text:
És felgyújtotta az Úr házát és a király házát, és Jeruzsálem összes házait és mind a nagy palotákat felégette tűzzel.


text:
És Jeruzsálem kőfalait köröskörül lerombolta a Káldeusok serege, <f>[5†]</f> a mely a vitézek hadnagyával volt.


text:
A többi népet pedig, a mely a városban még megmaradt volt, és azokat, a kik Babilónia királyához hajlottak, és a többi népet mind elhurczolta Nabuzár-Adán, a vitézek hadnagya.


text:
A föld népének csak a szegényéből hagyott ott a vitézek hadnagya szőlőmíveseket és szántó-vető embereket.


text:
És a rézoszlopokat, a melyek az Úr házában voltak, és <i>a mosdómedenczék</i> talpait és a réztengert, a mely az Úr házában <i>volt,</i> összetörték <f>[6†]</f> a Káldeusok, és azok rezét Babilóniába vitték.


text:
Elvitték a fazekakat is, a lapátokat, a késeket, <f>[7†]</f> temjénezőket, és minden, szolgálatra rendelt, egyéb rézedényeket.


text:
És elvitte a vitézek hadnagya a serpenyőket, a medenczéket, a melyek közül némelyek aranyból, némelyek pedig ezüstből voltak,


text:
A két <i>réz</i>oszlopot, a <f>[8†]</f> <i>réz</i>tengert és a <i>mosdómedenczék</i> talpait, a melyeket Salamon csinált volt az Úr házában; megmérhetetlen volt mindezeknek az edényeknek a reze.


text:
Az egyik oszlop magassága tizennyolcz sing volt, és egy rézgömb volt rajta és a gömb három sing magas volt, a gömbön köröskörül hálózat és gránátalmák mind érczből, és ugyanilyen volt a másik oszlop is a hálózattal együtt.


text:
És elhurczolta a vitézek hadnagya Serája papot <f>[9†]</f> is, az első rendből és Sofóniás papot, a második rendből és a három ajtónállót,


text:
És a városból elvitt egy főembert, ki a hadakozó férfiak előljáró hadnagya volt, és öt férfiút, a kik a király körül forgolódtak volt, a kik találtattak a városban, és a sereg hadnagyának íródeákját, a ki sereget gyűjt vala a föld népe közül, és hatvan férfiakat a föld népe közül, a kik ott találtattak a városban.


text:
És levágta őket Babilónia királya, és megölte Riblában a Hámát földjén. És <i>így</i> viteték el Júda az ő <f>[10†]</f> földjéről.


text:
<pb/>A Júda földjén megmaradt népnek pedig, a melyet meghagyott Nabukodonozor, Babilónia királya, Gedáliát, Ahikámnak, a Sáfán fiának fiát, rendelte tiszttartóul.


text:
Mikor pedig meghallották a seregek hadnagyai mind, és az ő embereik, hogy Babilónia királya Gedáliát <f>[11†]</f> tette tiszttartóvá, elmentek Gedáliához Mispába, Izmáel, a Nétánia fia, és Johanán, a Kareáh fia, és Serája, a nétofáti Tánhumet fia, és Jahazánia, Maakáti fia, ők és az ő embereik;


text:
És megesküdött nékik Gedália és az ő embereiknek, és monda nékik: Ne féljetek a Káldeusoknak való szolgálattól. Maradjatok az országban, és szolgáljatok Babilónia királyának, és jó dolgotok lesz.


text:
A hetedik hónapban azonban elment Izmáel, Nétániának, az Elisáma fiának fia, a ki királyi magból volt, és vele tíz férfiú, és megölték Gedáliát és meghalt; és a Zsidókat és a Káldeusokat, a kik ő vele voltak Mispában.


text:
És felkelt az egész nép kicsinytől nagyig és a seregek hadnagyai, és elmentek Égyiptomba; mert féltek a Káldeusoktól.


text:
<pb/>És lőn a harminczhetedik esztendőben, Joákinnak, a Júda királyának fogságba hurczoltatása után, a tizenkettedik hónap huszonhetedik napján, kivette Evil-Merodák, Babilónia királya, az ő uralkodásának első esztendejében Joákint, Júda királyát a fogházból;


text:
És kegyesen beszélt vele, és feljebb tette az ő székét a többi királyok székeinél, a kik nála voltak Babilóniában;


text:
Hébernek is lett két fia, az egyiknek neve Péleg, mivelhogy az ő idejében osztatott el a föld; <f>[8†]</f> testvérének neve pedig Joktán.


text:
Ezeknek nemzetségei pedig ezek: Ismáel elsőszülötte <f>[11†]</f> Nebájót és Kédar, Adbeél és Mibszám.


text:
Keturának pedig, az Ábrahám ágyasának <f>[12†]</f> fiai, kiket szüle, ezek: Zimrán, Joksán, Médán, Midián, Isbák és Suakh. És a Joksán fiai: Séba és Dédán.


text:
Ezek pedig a királyok, a kik uralkodának Edom földén, mielőtt az Izráel fiai között király uralkodott volna: Bela, <f>[15†]</f> Behor fia, az ő városának neve Dinhába vala.


text:
Meghala Khusám is, és uralkodék helyette Hadád, a Bédád fia, ki megveré a Midiánitákat a Moáb mezején; és az ő városának neve Hávit vala.


text:
Báhál-Khanán holta után uralkodék helyette <f>[16†]</f> Hadád; és az ő városának neve Páhi, feleségének pedig neve Mehetábéel, ki Mézaháb leányának Matrédnak volt a leánya.


text:
Júdának fiai: <f>[2†]</f> Hér, Ónán és Séla; e három születék néki a Kanaánita Súahnak leányától. De Hér, Júdának elsőszülött <i>fia</i> gonosz vala az Úr szemei előtt, és megölé őt az <i>Úr</i>.


text:
Thámár <f>[3†]</f> pedig, az ő menye szülé néki Péreczet és Zerákhot. Júdának fiai mindnyájan öten <i>valának. </i>


text:
Isai pedig nemzé Eliábot, <f>[7†]</f> az ő elsőszülöttét, és Abinádábot, másodikat, Simeát, <f>[8†]</f> harmadikat.


text:
És nővéreiket, Séruját és Abigáilt. Sérujának pedig fiai voltak: <f>[10†]</f> Absai, Joáb <f>[11†]</f> és <f>[12†]</f> Asáel, e három.


text:
Káleb pedig, a Kheczrón fia nemzett vala az ő Azuba nevű feleségétől és Jérióttól; és ezek az ő fiai: Jéser, Sobáb és Ardon.


text:
Azután beméne Kheczrón Mákirnak, Gileád atyjának leányához; mert ő ezt elvette vala hatvan esztendős korában, és szülé néki Ségubot.


text:
De Gesur és Árám elvették tőlük Jáir falvait, Kenáthot és mezővárosait, hatvan várost. Mindezek Mákirnak, a Gileád atyjának fiaié.


text:
Minekutána pedig meghala Kheczrón Káleb-Efratában, akkor szülé néki Abija, a Kheczrón felesége, Ashúrt, Tékoa atyját.


text:
Jérakhméelnek, a Kheczrón elsőszülöttének fiai voltak: Rám, az elsőszülött, Búna, Orem, Osem és Akhija.


text:
Sésánnak nem voltak fiai, hanem csak leányai; de volt Sésánnak egy Égyiptombeli szolgája, Járha nevű.


text:
A Káleb fiai pedig, a ki Jérakhméel testvére vala: elsőszülötte Mésa; ez volt Zifnek és Marésa fiainak atyjok, Hebronnak atyja.


text:
És szülé Saáfot, Madmanna atyját, Sevát, a Makbéna atyját és Gibea atyját; és Aksza <f>[16†]</f> a Káleb leánya vala.


text:
Ezek voltak Káleb fiai, a ki Húrnak, az Efrata elsőszülöttének fia volt: Sobál, Kirját-Jeárim atyja.


text:
A Kirját-Jeárim háznépei: Jitreusok, Puteusok, Sumateusok, Misraiteusok; ezektől származának a <f>[17†]</f> Sorateusok és az Estaoliteusok.


text:
És a Jábesben lakozó tudós emberek háznépei: a Tirateusok, Simateusok, Sukateusok. Ezek a Kineusok, a kik Hámáttól, a Rékáb házának <f>[18†]</f> atyjától származtak.


text:
<pb/>Ezek a Dávid fiai, a kik Hebronban születének néki: elsőszülötte vala Amnon, a <f>[1†]</f> Jezréelből való Ahinoámtól; második vala Dániel, a Kármelből való Abigailtól.


text:
Harmadik <f>[2†]</f> Absolon, a ki Maakának, a Gessurbeli Talmai király leányának volt a fia; negyedik Adónia, Haggittól való.


text:
<i>E</i> hat <i>fia</i> születék néki Hebronban, a <f>[3†]</f> hol hét esztendeig és hat hónapig uralkodott; Jeruzsálemben pedig harminczhárom esztendeig uralkodék.


text:
Jeruzsálemben pedig ezek születének néki: Simea, Sóbáb, <f>[4†]</f> Nátán és Salamon, négyen, Bathsuától, az Ammiel leányától.


text:
Pedája fiai: Zerubábel és Simei. Zerubábel <f>[14†]</f> fiai: Mesullám, Hanánia; és az ő hugok vala Selómit.


text:
Hanánia fiai: Pelátia és Jésaia; <i>és</i> Refája fiai <i>és</i> Arnám fiai, Obádia fiai, Sekánia fiai.


text:
Reája pedig, a Sobál fia nemzé Jáhátot; Jáhát nemzé Ahumáit és Lahádot; ezek a Sorateusok <f>[2†]</f> háznépei.


text:
Pénuel pedig Gedor atyja, és Ezer Húsa atyja. Ezek Efrata elsőszülöttének, Húrnak fiai, a ki Bethlehem atyja vala.


text:
Jábes pedig testvéreinél tiszteletreméltóbb vala, és azért nevezé őt az ő anyja Jábesnek, mondván: Mivelhogy fájdalommal <f>[3†]</f> szülém őt.


text:
És Jábes az Izráel Istenét hívá segítségül, mondván: Ha engem megáldanál és az én határomat megszélesítenéd, és a te kezed én velem lenne, és engem minden veszedelemtől megoltalmaznál, hogy bút ne lássak! És megadá Isten néki, a mit kért vala.


text:
Meonótai nemzé Ofrát; Serája pedig nemzé Joábot, a <f>[5†]</f> Gé-Harasimbeliek atyját, mert mesteremberek valának.


text:
Ennek felesége pedig, Jehudéja szülé Jéredet, a Gedor atyját és Hébert, a Szókó atyját, Jékuthielt, a Zánoah atyját; ezek Bithiának, a Faraó leányának fiai, a kit Méred elvett vala.


text:
Hódia nevű feleségének pedig fiai, ki Nahamnak, Keila atyjának nővére vala: Hagármi és a Maakátbeli Estemóa.


text:
Júda fiának, Sélának <f>[6†]</f> fiai: Er, Léka atyja, és Laáda, Marésa atyja, és a gyapotszövők háznépe Béth-Asbeában;


text:
És Jókim és Kozeba lakosai, és Joás és Saráf, a kik Moáb urai voltak, és Jásubi, Léhem. De <i>ezek már</i> régi dolgok.


text:
Siminek tizenhat fia és hat leánya volt; de testvéreinek nem volt sok fia, s általában háznépök nem volt oly népes, mint Júda fiaié.


text:
Beth-Markabótban, Haczar-Szuszimban, Beth-Biriben és Saáraimban; ezek valának az ő városaik mindaddig, míg Dávid királylyá lett.


text:
És mindazok a falvaik, a melyek e városok körül voltak Bálig; ezek valának lakóhelyeik és nemzetségeik:


text:
Ezek a névszerint felsoroltak voltak a főemberek nemzetségökben, a kik igen elszaporodtak volt atyjok házában,


text:
Azért elindulának Gedor felé, hogy a völgy keleti részére <i>menjenek</i> és ott barmaiknak legelőt keressenek.


text:
Találának is zsíros és jó legeltető helyet (az a föld pedig tágas, nyugodalmas és békességes), mert Khámból valók laktak ott azelőtt.


text:
Elmenvén pedig e névszerint megnevezettek Ezékiásnak, <f>[10†]</f> a Júda királyának idejében, lerombolták sátoraikat, és a Maonitákat, a kiket ott találtak, kiirtották mind e mai napig, s helyökbe letelepedének, mivel ott barmaik számára legelőhelyeket <i>találtak. </i>


text:
És közülök, a Simeon fiai közül, <i>némelyek</i> elmenének a Seir <f>[11†]</f> hegyére, úgymint ötszázan, a kiknek előljáróik az Isi fiai, Pelátja, Nehárja, Refája és Uzriel voltak.


text:
És valakik az Amálek <f>[12†]</f> nemzetségéből megmaradtak vala, mind levágák azokat, és ott letelepedének mind e mai napig.


text:
<pb/>Rúbennek, Izráel elsőszülöttének fiai (mert ő volt az elsőszülött; mikor pedig <f>[1†]</f> megfertőztette az ő atyjának ágyasházát, az ő elsőszülöttségi joga a József fiainak adaték, a ki Izráel fia vala, mindazáltal nem úgy hogy ők neveztessenek származás szerint elsőszülötteknek,


text:
Mert Júda <f>[2†]</f> tekintélyesebb vala az ő testvérei között, és ő belőle való volt a fejedelem, hanem az elsőszülöttségnek <i>haszna</i> lőn Józsefé):


text:
Beéra ennek fia, a kit fogságba vitt Tiglát-Piléser, az Assiriabeli király; ő a Rúbeniták fejedelme vala.


text:
Testvérei pedig, családjaik, nemzetségük megszámlálása szerint <i>ezek</i> valának: a fő Jéhiel és Zakariás,


text:
Bela, Azáz fia, ki Séma fia, ki Jóel fia vala, ki <f>[4†]</f> Aróerben lakott Nébóig és Baál-Meonig.


text:
Napkelet felé is lakik vala a pusztában való bemenetelig, az Eufrátes folyóvíztől fogva; mert az ő barmai Gileád földén igen elszaporodtak.


text:
Saul királynak idejében pedig támasztának hadat a Hágárénusok ellen, és elhullának <i>azok</i> az ő kezeik által, és lakának azoknak sátoraikban, Gileádnak napkelet felé való egész részében.


text:
És testvéreik, családjaik szerint <i>ezek</i>: Mikáel, Mésullám, Séba, Jórai, Jaékán, Zia és Éber, heten.


text:
Ezek az Abihail fiai, ki Húri fia, ki Jároáh fia, ki Gileád fia, ki Mikáel fia, ki Jésisai fia, ki Jahadó fia, ki Búz fia.


text:
<i>Ezek</i> Gileádban, Básánban és az ezekhez tartozó mezővárosokban laktak, és Sáronnak minden <f>[6†]</f> legelőjén, határaikig.


text:
Kik mindnyájan megszámláltatának Jótámnak, <f>[7†]</f> a Júda királyának idejében, és Jeroboámnak, <f>[8†]</f> az Izráel királyának idejében.


text:
A Rúben fiai közül és a Gáditák közül és a Manasse félnemzetsége közül erős paizs- és fegyverhordozó férfiak, kézívesek és a hadakozásban jártasok, negyvennégyezerhétszázhatvanan harczra kész férfiak;


text:
És győzedelmesek levének azokon, és kezekbe adatának a Hágárénusok és mindazok, a kik ezekkel valának; mert az Istenhez kiáltának harcz közben, és ő meghallgatá <f>[9†]</f> őket, mert ő benne bíztak.


text:
És elvivék az ő barmaikat, ötvenezer tevét, kétszázötvenezer juhot, kétezer szamarat és százezer embert.


text:
A seb miatt pedig sokan elhullának; mert Istentől vala az a harcz; és azok helyén lakának <f>[10†]</f> a fogságig.


text:
<pb/>A Manasse nemzetsége felének fiai pedig <i>azon</i> a földön laktak, <i>a mely</i> Básántól <f>[11†]</f> Baál-Hermonig, Szenirig és Hermon hegyéig <i>terjedt,</i> <i>mert</i> igen megsokasodtak vala.


text:
És ezek voltak az ő atyjok háznépének fejedelmei: Efer, Isi, Eliel, Azriel, Irméja, Hodávia és Jahdiel, igen erős férfiak, híres férfiak, a kik az ő atyjok háznépe között fők voltak.


text:
Vétkezének <f>[12†]</f> pedig az ő atyjoknak Istene ellen; mert a föld lakóinak bálványisteneivel paráználkodának, a kiket az Isten szemök elől elpusztított.


text:
Felindítá azért az Izráel Istene Pulnak, <f>[13†]</f> az Assiriabeli királynak szívét és Tiglát-Pilésernek, az assiriai királynak szívét, és fogva elvivé őket, a Rúbenitákat, a Gáditákat és a Manasse félnemzetségét is; és elvivé őket Haláhba és Háborba, Hárába és a Gózán folyóvizéhez mind e mai napig.


text:
Amrám gyermekei: Áron, <f>[2†]</f> Mózes és Miriám; Áron fiai pedig: Nádáb, <f>[3†]</f> Abihu, Eleázár és Ithamár.


text:
Jóhanán nemzé Azáriát, <f>[6†]</f> ez volt a pap abban a házban, a melyet Salamon Jeruzsálemben épített vala.


text:
Jéhozadák pedig <i>fogságba</i> méne, mikor az Úr Júdát és Jeruzsálemet fogságba viteté <f>[9†]</f> Nabukodonozor által.


text:
Ezek azok, a kiket Dávid állított be az Úr házában az énekléshez, mikor az <i>Isten</i> ládája <f>[14†]</f> elhelyeztetett.


text:
És a míg Salamon felépíté az Úr házát Jeruzsálemben, addig a gyülekezet sátora <f>[15†]</f> előtt szolgáltak énekléssel és állottak szolgálatban, kiki az ő rendje szerint.


text:
Ezek pedig a kik szolgáltak, és az ő fiaik: a Kéhátiták fiai közül Hémán főéneklő, Jóel fia, ki Sámuel fia.


text:
És ennek testvére, Asáf, a ki jobbkeze felől áll vala; Asáf, a Berekiás fia, ki Simea fia <i>vala. </i>


text:
Továbbá a Mérári <f>[19†]</f> fiai, a kik azokkal atyafiak valának, balkéz felől <i>állnak vala;</i> Etán, Kisi fia, ki Abdi fia, ki Malluk fia.


text:
Áron <f>[21†]</f> pedig és az ő fiai az egészen megégetendő áldozatnak oltára mellé, és a füstölő oltár mellé, a szentek-szentjének szolgálatja mellé, és az Izráel megszentelésére <i>rendeltetének</i> mind a szerint, a mint Mózes, az Isten szolgája megparancsolta volt.


text:
És az Áron fiainak, a Kéhátiták nemzetségéből, ezek a <f>[23†]</f> lakhelyeik, letelepedésük szerint az ő vidékükön, mert ez jutott volt nékik sors által.


text:
Az Áron fiainak azért a Júda városai közül adák a menedékvárosokat, Hebront, Libnát és legelőit, Jatthirt és Esthemoát és ezeknek legelőit,


text:
A Benjámin nemzetségéből: Gébát és annak legelőit, Allémetet és annak legelőit, Anatót <i>várost</i> <i>is</i> és annak legelőit. Ezeknek az ő nemzetségek szerint tizenhárom városuk volt.


text:
A Kéhát többi fiainak pedig az egy nemzetségnek családjaitól, és a félnemzetségből, a Manasse <f>[26†]</f> nemzetségének felétől, sors által tíz várost adtak.


text:
Míg a Gerson fiainak meg az ő nemzetségök szerint az Izsakhár nemzetségéből, az Áser nemzetségéből, a Nafthali nemzetségéből és a Manasse nemzetségéből Básánban <i>adtak</i> tizenhárom várost.


text:
A Mérári fiainak az ő nemzetségök szerint a Rúben nemzetségéből, a Gád nemzetségéből és a Zebulon nemzetségéből sors által tizenkét várost.


text:
Sors által adták a Júda nemzetségéből, a Simeon nemzetségéből és a Benjámin nemzetségéből ezeket a névszerint megnevezett városokat.


text:
Azoknak, a kik a Kéhát fiainak családjaiból valók voltak, és a határukban <i>levő</i> városok az Efraim nemzetségéből valának:


text:
Azoknak adák a menedékvárosokat, Sikemet és annak legelőit az Efraim hegyén, <f>[27†]</f> Gézert és annak legelőit.


text:
A Manasse nemzetségének feléből Anert és annak legelőit, Bileámot és annak legelőit, a Kéhát többi fiainak családjai részére.


text:
A Gerson <f>[29†]</f> fiainak <i>pedig</i> a Manasse félnemzetségéből Gólánt Básánban és annak legelőit, és Astarótot és annak legelőit:


text:
A Nafthali nemzetségéből Kédest Galileában és annak legelőit; Hammont és annak legelőit; és Kirjáthaimot és annak legelőit.


text:
A Mérári <f>[31†]</f> többi fiainak a Zebulon nemzetségéből Rimmont és annak legelőit, és Thábort és annak legelőit.


text:
A Jordánon túl Jérikhó ellenében a Jordánnak napkelet felől való részében a Rúben nemzetségéből Bésert a pusztában és annak legelőit; Jahását és annak legelőit.


text:
Thóla fiai pedig: Uzzi, Réfája, Jériel, Jakhmai, Jibsám és Sámuel, kik fejedelmek valának az ő atyjaiknak családjaiban. A Thóla <i>fiai</i> erős hadakozók voltak nemzetségökben, kiknek száma Dávid <f>[2†]</f> király idejében huszonkétezerhatszáz vala.


text:
Uzzi fiai: Izráhja; és az Izráhja fiai: Mikáel, Obádia, Joel, Issia, öten, a kik mind főemberek valának.


text:
És közöttük nemzetségeik és családjaik szerint harminczhatezer hadakozó férfi volt, mert sok feleségök volt és <i>sok</i> fiuk <i>is</i>.


text:
Ezeknek testvéreik is, Izsakhárnak egész nemzetsége szerint erős hadakozó férfiak valának, nyolczvanhétezeren szám szerint mindenestől.


text:
Bela fiai: Esbon, Uzzi, Uzziel, Jérimót és Hiri, öt főember az ő nemzetségökben, erős hadakozó férfiak, a kik megszámláltatván, huszonkétezerharmincznégyen valának.


text:
Béker fiai: Zémira, Joás, Eliézer, Eljoénai, Omri, Jeremót, Abija, Anatót és Alémet; ezek mindnyájan Béker fiai.


text:
Azok megszámláltatván nemzetségeik szerint, családjuk fejei és az erős hadakozó férfiak húszezerkétszázan valának.


text:
Ezek mind Jédiáel fiai, családfők, erős hadakozó férfiak, a kik tizenhétezerkétszázan mehetnek vala ki a viadalra.


text:
Manasse fiai: Aszriel, kit szüle <i>az ő felesége. </i> Az ő ágyastársa pedig, a Siriabeli asszony szülé Mákirt, a Gileád atyját.


text:
Mákir pedig vevé feleségül Khuppimnak és Suppimnak hugát, kinek neve Maáka. A másiknak neve <f>[5†]</f> Czélofhád. Czélofhádnak leányai voltak.


text:
Maáka, a Mákir felesége szüle fiat, a kit neveze Péresnek; annak pedig öcscsét Séresnek. Ennek fiai: Ulám és Rékem.


text:
Efraim <f>[6†]</f> fiai pedig: Sútelákh, kinek fia Béred, ennek fia Táhát, ennek fia Elhada, ennek fia Táhát.


text:
Ennek fia Zábád, ennek fia Sútelákh, Ezer és Elhád. És megölék ezeket a Gáthbeliek, a földnek lakosai; mert alámentek vala, hogy barmaikat elhajtsák.


text:
Efraim azért, az ő atyjok sokáig siratá őket, a kihez elmennek <f>[7†]</f> vala az ő atyjafiai, és őt vigasztalják vala.


text:
Beméne azért az ő feleségéhez, ki fogada méhében, és szüle fiat, és nevezé Bériának, mivelhogy szerencsétlenség történt az ő házában.


text:
Ezeknek birtokuk és lakóhelyük vala: Béthel és annak mezővárosai; napkeletre Naarán, napenyészetre Gézer és ennek mezővárosai, Sikem és ennek mezővárosai, szinte Gázáig és az ehhez tartozó mezővárosokig;


text:
És a Manasse fiai mellett: Béth-Seán és ennek mezővárosai, Thaanák és ennek mezővárosai, Megiddó és ennek mezővárosai, Dór és ennek mezővárosai. Ezekben laktak az Izráel fiának, Józsefnek <f>[9†]</f> fiai.


text:
Ezek mind Áser fiai, családfők, válogatott harczosok, a fejedelmek fejei; és megszámláltatván az ő nemzetségök rendje szerint, huszonhatezer harczra képes férfi volt.


text:
<pb/>Benjámin <f>[1†]</f> pedig nemzé Belát, az ő elsőszülöttét, másodikat Asbélt, harmadikat Akhráhot,


text:
Ezek az Ehud fiai: (Ezek voltak főemberek a Géba <i>város</i>ában lakó nemzetség között, kiket fogságba vittek Manahátba.


text:
Béria, Séma, (ezek voltak fők az Ajalonban lakozó nemzetségek közt, és ezek űzték vala el Gáthnak lakóit),


text:
És Miklót, <i>a ki</i> nemzé Simámot. Ezek is testvéreiknek átellenében, Jeruzsálemben laktak testvéreikkel.


text:
Nér pedig nemzé Kist; Kis nemzé Sault, Saul nemzé Jonathánt, Malkisuát, Abinádábot és Esbaált. <f>[3†]</f>


text:
Továbbá Aselnek hat fia volt, kiknek ezek neveik: Azrikám, Bókru, Ismáel, Seárja, Obádia és Hanán; ezek mind Asel fiai.


text:
És az Ulám fiai erős hadakozó férfiak, kézívesek voltak, s gyermekeik és unokáik százötvenre szaporodtak. Mindezek a Benjámin fiai közül valók <i>voltak.</i>


text:
<pb/>Az egész Izráel megszámláltatván nemzetségeik szerint, beirattak az Izráel és Júda királyainak könyvébe, a kik gonoszságukért Babilóniába <f>[1†]</f> vitetének.


text:
Mert Jeruzsálemben laktak a Júda fiai közül s Benjámin fiai közül, Efraim és Manasse fiai közül valók:


text:
Utái, Ammihud fia, ki Omri fia, ki Imri fia, ki Báni fia, a Pérecz fiai közül való, <f>[2†]</f> ki Júda fia vala.


text:
Ibnéja, Jérohám fia, és Ela, Uzzi fia, ki Mikri fia, és Mésullám, Séfátja fia, ki Reuel fia, ki Ibnija fia <i>vala. </i>


text:
Testvéreik, nemzetségeik szerint, kilenczszázötvenhatan valának; ezek mind családfők voltak az ő atyjok háznépe szerint.


text:
Azária, Hilkia fia, ki Mésullám fia, ki Sádók fia, ki Mérajót fia, ki Ahitubnak, az Isten háza főgondviselőjének fia vala.


text:
És Adája Jérohám fia, ki Pashúr fia, ki Málkija fia; Maasai, Adiel fia, ki Jahzéra fia, ki Mésullám fia, ki Mésillémit fia, ki Immer fia.


text:
Ezeknek atyjokfiai az ő családjaiknak fejei, ezerhétszázhatvanan <i>valának,</i> buzgók az Isten háza dolgának munkájában.


text:
Obádia, a Semája fia, Galál fia, ki Jédutun fia, és Bérékia, Asa fia, ki Elkána fia, a ki Nétofáti faluiban lakik vala.


text:
<pb/>És az ajtónállók: Sallum, Akkúb, Talmon, Ahimán és ezek testvérei; Sallum pedig fő <i>vala. </i>


text:
(És <i>ennek</i> mindez ideig a királykapun <i>van helye</i> napkelet felől.) Ezek az ajtónállók a Léviták rendje szerint.


text:
Sallum pedig a Kóré fia, ki Ebiásáf fia, ki Kórákh fia, és ennek rokonságai a Kórakhiták családjából a szolgálat munkájában a hajlék ajtajának őrizői valának, mint az ő atyáik az Úr seregében őrizték vala a bejáratot,


text:
Ezek mind választott ajtónállók voltak, kétszáztizenketten; kik az ő faluikban, nemzetségök szerint, megszámláltattak volt; kiket Dávid rendelt és Sámuel <f>[6†]</f> próféta az ő tisztökbe.


text:
És ezeknek atyjokfiai az ő faluikban <i>valának,</i> de minden hetednap amazokhoz felmenének Jeruzsálembe bizonyos ideig.


text:
De a kapunállók négy főemberének állandó megbizatásuk volt. Ezek a Léviták őrizik vala a <f>[7†]</f> kamarákat és az Isten házának <f>[8†]</f> kincseit.


text:
És az Úrnak háza körül hálnak vala, mivelhogy az őrzés az ő tisztök volt, és minden reggel ők nyitják vala meg az ajtókat.


text:
És ő közülök <i>némelyek</i> <f>[9†]</f> a szolgálati edényekre <i>viselnek vala gondot;</i> mert mind a kivitelnél, mind a visszavitelnél számon veszik vala azokat.


text:
Ugyanazok közül választattak vala <i>némelyek másféle</i> edénynek, a szenthely minden eszközeinek, a lisztnek, bornak, olajnak, tömjénnek és fűszereknek <i>gondviselésére. </i>


text:
Továbbá Mattitja, a Léviták közül való (ki elsőszülötte a Kórakhiták közül való Sallumnak), a <f>[11†]</f> serpenyőkre visel vala gondot.


text:
A Kéhátiták fiai és azok atyjokfiai közül <i>rendeltettek volt </i>a szent kenyérnek <f>[12†]</f> gondviselésére, hogy minden szombaton megkészítsék <i>azt</i>.


text:
Ezek közül valók valának az éneklők is, a Léviták közül a családfők, a kik szabadosok valának <i>egyéb tiszttől</i> az ő kamarájokban; mert éjjel <f>[13†]</f> és nappal szolgálattal tartoznak vala.


text:
Ezek a Léviták között családfők nemzetségök szerint, <i>főemberek, és</i> ezek Jeruzsálemben laktak.


text:
Miklót pedig nemzé Simámot. Ezek is az ő atyjokfiai átellenében laktak Jeruzsálemben az ő testvéreikkel.


text:
Nér nemzé Kist, Kis nemzé <f>[15†]</f> Sault, Saul pedig nemzé Jonathánt, Málkisuát, Abinádábot és Esbaált.


text:
Áselnek hat fia volt, kiknek neveik: Azrikám, Bókru, Ismáel, Seárja, Obádia és Hanán; ezek Ásel fiai.


text:
<pb/>A Filiszteusok pedig hadakoznak vala az Izráellel, és megfutamodék Izráel népe a Filiszteusok előtt, és <i>néhányan</i> a sebek miatt el is hullának a Gilboa <f>[1†]</f> hegyén.


text:
Elérék pedig a Filiszteusok Sault és az ő fiait, és megölék a Filiszteusok Jonathánt, Abinádábot és Malkisuát, a Saul fiait.


text:
És monda Saul az ő fegyverhordozójának: Vond ki fegyveredet, és verj által engem vele, mert netalán eljőnek e körülmetéletlenek, és meggyaláznak engemet. De fegyverhordozója nem akará, mert igen fél vala. Ragadá azért Saul a fegyvert, és belé bocsátkozék.


text:
Látván pedig az ő fegyverhordozója, hogy Saul immár meghalt, ő is a fegyverbe bocsátkozék, és meghala.


text:
Mikor pedig meglátták Izráelnek minden férfiai, a kik a völgyben valának, hogy ők megfutamodtak, és hogy Saul és az ő fiai megholtak: pusztán hagyák városaikat és elfutának. Akkor eljövének a Filiszteusok, és azokba beszállának.


text:
Lőn pedig másodnap, eljövének a Filiszteusok, hogy a holtakat kifoszszák, és megtalálák Sault és az ő fiait, halva feküdvén a Gilboa hegyén.


text:
És kifoszták őt, <f>[3†]</f> és elvevék fejét és az ő fegyvereit, és elküldék a Filiszteusok minden tartományába köröskörül, hogy hírül adják bálványaiknak és a népnek.


text:
Feltámadának mindnyájan az erős férfiak, és elvivék Saulnak <f>[4†]</f> és az ő fiainak testét; és Jábesbe vivén, eltemeték azoknak csontjaikat a tölgyfa alatt Jábesben, és bőjtölének hetednapig.


text:
Meghala azért Saul az ő gonoszsága miatt, mivel vétkezett <f>[5†]</f> az Úr ellen, az Úrnak igéje ellen, melyet nem őrzött meg, sőt az ördöngöst is megkereste, hogy megkérdezze;


text:
<pb/>És gyűlének az Izráeliták mindnyájan Dávidhoz <f>[1†]</f> Hebronba, mondván: <f>[2†]</f> Ímé mi a te csontod és a te tested vagyunk;


text:
Ezelőtt is, még mikor Saul volt a király, te voltál az, a ki az Izráelt ki- és bevezetéd, és ezt mondotta a te Urad Istened néked: Te <f>[3†]</f> legelteted az én népemet, az Izráelt, és te leszel vezér az én népemen, az Izráelen.


text:
Elmenének azért mindnyájan az Izráel vénei a királyhoz Hebronba, és szövetséget tőn Dávid velök Hebronban az Úr előtt; és királylyá kenték Dávidot Izráel felett, az Úrnak Sámuel által <f>[4†]</f> való beszéde szerint.


text:
Elméne akkor Dávid és az egész Izráel <f>[5†]</f> Jeruzsálembe; ez Jebus (ott a Jebuzeusok voltak a föld lakosai).


text:
És mondának Jebus lakói Dávidnak: Ide be nem jössz! De megvevé Dávid a Sion várát; ez a Dávid városa;


text:
Mert ezt mondotta vala Dávid: A ki legelőször egy Jebuzeust <f>[6†]</f> levág, előljáró és vezér legyen. Felméne azért legelőször Joáb, a Séruja fia; és lőn előljáróvá.


text:
<pb/>Ezek pedig a hősök előljárói, a kik Dávid mellett valának, a kik erősen forgolódának vele az ő királyságáért egész Izráellel, hogy királylyá válaszszák őt Izráel felett, az Úr <f>[7†]</f> beszéde szerint.


text:
Ezek számszerint a hősök, <f>[8†]</f> a kik Dávid körül valának: Jásobeám, Hakhmoni fia, a harmincznak előljárója; ez emelte vala fel az ő kopjáját háromszáz ellen, <f>[9†]</f> a kiket egyszerre megsebesíte.


text:
Ő vala Dáviddal Pasdamimban, a hová összegyűlének a Filiszteusok viadalra. Egy darab föld árpával vala tele, és a nép elmenekült a Filiszteusok elől.


text:
De ők megállának ott annak a darab földnek a közepén, és megtartották azt, és megverék a Filiszteusokat, és az Úr megszabadítá őket nagy szabadítással.


text:
Továbbá, mikor alámentek hárman a <f>[11†]</f> harmincz főember közül Dávidhoz, a kősziklához, az Adullám barlangjába; a Filiszteusok pedig tábort járának a Réfaim völgyben.


text:
Kivána <f>[12†]</f> Dávid <i>vizet,</i> és monda: Óh, ki adhatna nékem innom a Bethlehem kapuja előtt való forrásnak vizéből!


text:
Akkor keresztülvágták magokat hárman a Filiszteusok táborán, és vizet merítének a Bethlehem forrásából, mely a kapu előtt vala, és felvivék, és menének Dávidhoz; de Dávid nem akara inni, hanem <f>[13†]</f> kitölté azt az Úrnak.


text:
És monda: Távoztassa el tőlem az én Istenem, hogy ezt cselekedném. Avagy e férfiaknak vérét igyam-é meg, a kik életöket halálra vetették? Mert ők ezt életök veszedelmével hozták. És <i>semmiképen</i> nem akara inni. Ezt cselekedé a három hős.


text:
És Abisai, <f>[14†]</f> a Joáb testvére vala e háromnak előljárója; ő ragadott vala dárdát háromszáz <f>[15†]</f> ellen, <i>a kiket</i> megsebesíte; és ő volt a leghíresebb a három között.


text:
A három közül <f>[16†]</f> a kettőnél híresebb vala, azért volt azok előljárója; de azért <i>egymaga</i> még sem ért föl a hárommal.


text:
Benája, <f>[17†]</f> a Jojada fia, vitéz férfiúnak fia Kabséelből, a ki nagy dolgokat cselekedék; ő ölte meg Moáb két oroszlánját, és ő méne alá a verembe, s ölte meg az oroszlánt, mikor havas idő volt.


text:
Ugyanez ölé meg az Égyiptombeli férfit, akinek magassága öt sing volt, és oly dárda vala az Égyiptombeli férfiú kezében, mint a szövő zugoly. Szembeszálla vele egy pálczával, s kiragadá az Égyiptombeli ember kezéből a dárdát, és saját dárdájával általveré.


text:
Híres vala ő a harmincz között, de azzal a hárommal <f>[18†]</f> nem ért fel. És előljáróvá tevé őt Dávid a tanácsosok között.


text:
A seregnek pedig <i>ezek</i> vitézei: Asael, a <f>[19†]</f> Joáb testvére; Elhanán, Dódónak fia, ki Bethlehembeli vala.


text:
Sélek, Ammon nemzetségéből való; Berótbeli Naárai, Joábnak, <f>[23†]</f> a ki Séruja fia vala, fegyverhordozója;


text:
Hadina, a Rúben nemzetségéből való Siza fia, ki a Rúbeniták előljárója vala, és vele harminczan valának.


text:
<pb/>Ezek azok, a kik <f>[1†]</f> Dávidhoz menének Siklágba, mikor Saul, a Kis fia miatt még számkivetésben vala, a kik a hősöknek <f>[2†]</f> a harczban segítői voltak.


text:
Ívesek, a kik mind jobb-, mind balkézre kővel <f>[3†]</f> <i>hajítanak </i>és nyíllal lőnek vala, a kik Saul atyjafiai közül valók valának, Benjámin nemzetségéből.


text:
Előljáró vala Ahiézer és Joás, a Gibeabeli Semáa fiai és Jéziel és Pélet, Azmávet fiai, Beráka és Jéhu, Anatótból,


text:
És a Gibeonbeli Ismája, a harmincz közül való hős, a kiknek előljárójok is vala; Irméja, Jaháziel, Johanán és Gederátbeli Józabád,


text:
A Gáditák közül is menének Dávidhoz, mikor a pusztában vala az erősségben, erős és hadakozó férfiak, paizsosok, dárdások, a <i>kiknek</i> orczájok, mint az oroszlánnak <f>[4†]</f> orczája és gyorsaságra hasonlók a hegyen lakozó <f>[5†]</f> vadkecskékhez.


text:
Ezek voltak főemberek a seregben a Gád fiai közül; a legkisebbek egyike száz ellen, <f>[6†]</f> a legnagyobbak egyike ezer ellen!


text:
Ezek azok, a kik a Jordánon átmentek volt az első hónapban, noha az <i>árvíz</i> a partot felülmúlta, és elűzték mindazokat, a kik a völgyben <i>valának</i> napkelet felől és napnyugot felől.


text:
És kiméne Dávid elejökbe, és felelvén, monda nékik: Hogyha békesség okáért jöttök hozzám, hogy segítségemre legyetek, az én szívem egy lesz ti veletek; ha pedig meg akartok csalni, <i>hogy eláruljatok</i> az én <f>[8†]</f> ellenségeimnek, holott semmi gonoszságot nem követtem el: lássa meg a mi atyáink Istene és büntessen meg.


text:
A lélek pedig felindítá <f>[9†]</f> Amásait, a harmincznak <f>[10†]</f> fejedelmét, <i>s monda:</i> Óh Dávid, tied <i>vagyunk</i> és te veled <i>leszünk,</i> Isai fia! Békesség, békesség néked, békesség a te segítőidnek is, mert megsegít téged a te Istened! Magához fogadá azért őket Dávid, és főemberekké tevé a seregben.


text:
Ennekfelette Manasséból is hajlának Dávidhoz, mikor a Filiszteusokkal együtt <f>[11†]</f> Saul ellen ment volna harczolni; de nem segéllék őket; mert tanácsot <i>tartván,</i> haza küldék a Filiszteusok fejedelmei, mondván: A mi fejünk veszésével fog visszamenni az ő urához, Saulhoz.


text:
Mikor visszatére <f>[12†]</f> Siklágba, hajlának ő hozzá a Manassé fiai közül Adna, Józabád, Jediháel, Mikáel, Józabád, Elihu és Sillétai, a kik a Manasse <i>nemzetségé</i>ből való ezerek előljárói <i>voltak. </i>


text:
És ezek Dávidnak segítségül voltak az <i>ellenség</i> <f>[13†]</f> seregei ellen; mert fejenként mind erős vitézek valának, és vezérek a seregben.


text:
Annakfelette minden nap mennek vala Dávidhoz, hogy segítségére legyenek néki, míg <i>serege</i> nagygyá lőn, mint az Istennek tábora.


text:
Ezek pedig számszerint a viadalhoz készült előljárók, a kik Dávidhoz mentek vala <f>[14†]</f> Hebronban, hogy őt Saul helyett az országban királylyá válaszszák, az Isten ígérete szerint.


text:
A Benjámin <f>[16†]</f> fiai közül, a kik Saul atyjafiai valának, háromezer; mert még azok közül sokan hűségesen őrizik vala a Saul házát.


text:
Az Efraim fiai közül húszezernyolczszáz, igen vitézek, a kik az ő nemzetségökben híres férfiak valának;


text:
Manassénak félnemzetségéből pedig tizennyolczezer, kik névszerint kijelöltetének, hogy elmenjenek és Dávidot királylyá válaszszák.


text:
Az Izsakhár fiai közül, a kik felismerék az idő alkalmatos voltát, hogy tudnák, mit kellene Izráelnek cselekednie, kétszáz főember és az ő rokonaik mind <i>hallgatnak vala</i> beszédjökre.


text:
A Zebulon <i>fiai</i> közül a harczra kimenők, minden hadiszerszámokkal felkészülve, ötvenezeren valának, <i>készek</i> a viadalra állhatatos szívvel.


text:
A Nafthali <i>nemzetségé</i>ből ezer főember vala; és ő velek paizszsal s kopjával harminczhétezer vala.


text:
A Jordánon túl lakozók közül, <i>azaz</i> a Rúbeniták, Gáditák és a Manasse nemzetségének fele közül, minden viadalhoz való szerszámokkal egyetemben, <i>jöttek</i> százhúszezeren.


text:
Mindezek hadakozó férfiak, a viadalra elkészülve, egy értelemmel mentek vala Hebronba, hogy Dávidot az egész Izráel felett királylyá válaszszák, sőt ezeken kivül is az egész Izráel egy szívvel <i>azon</i> volt, hogy Dávidot <f>[17†]</f> királylyá válaszszák.


text:
És ott maradának Dáviddal harmadnapig, s esznek és isznak <f>[18†]</f> vala; mert az ő atyjokfiai készítettek vala nékik;


text:
És úgy a szomszédságukban levők, mint <i>mások</i> Izsakhárig, Zebulonig és Nafthaliig hoznak vala kenyereket szamarakon, tevéken, öszvéreken és ökrökön, eleséget, lisztet, fügét, aszuszőlőt, bort, olajat, <i>vágó</i>barmokat, juhokat számtalan sokat; mert nagy öröm vala Izráelben.


text:
És monda <f>[1†]</f> Dávid Izráel egész gyülekezetének: Ha néktek tetszik, és ha az Úrtól, a mi Istenünktől <i>van:</i> küldjünk el mindenfelé a mi atyánkfiaihoz, a kik <i>otthon</i> maradtak Izráel minden tartományaiban, s velök együtt a papokhoz és Lévitákhoz, az ő városaik és vidékeik szerint, hogy <i>ők is</i> gyűljenek hozzánk.


text:
És monda az egész gyülekezet, hogy úgy kell cselekedni; mert igaznak <i>láttaték</i> e dolog az egész nép előtt.


text:
Összegyűjté azért Dávid mind az Izráel <f>[2†]</f> népét Égyiptomnak Nilus folyóvizétől fogva egészen Hámátig, hogy az Istennek ládáját elhozzák Kirjáth-Jeárimból.


text:
Felméne azért Dávid és vele az egész Izráel Baalába <f>[3†]</f> <i>vagy</i> Kirjáth-Jeárimba, a mely Júdában van, hogy onnan elhozzák az Úr Istennek ládáját, mely az ő nevéről neveztetik, a ki a <f>[4†]</f> Khérubok közt ül.


text:
És helyhezteték az Isten ládáját az Abinádáb házából <i>egy</i> új <f>[5†]</f> szekérre; Uzza és Ahió vezetik vala a szekeret.


text:
Dávid pedig és az egész Izráel tánczolnak vala az Isten előtt teljes erővel, énekekkel, <f>[6†]</f> cziterákkal, hegedűkkel, dobokkal, czimbalmokkal és kürtökkel.


text:
Mikor pedig jutottak a Kidon szérűjéhez, <f>[7†]</f> Uzza reá tevé kezét a ládára, hogy megtartsa, mert az ökrök félre tértek vala.


text:
És az Úrnak haragja felgerjede Uzza <f>[8†]</f> ellen, és őt megveré, hogy reá tevé kezét a ládára, s meghala ugyanott az Isten előtt.


text:
Akkor Dávid igen megdöbbene, hogy az Úr <i>ily</i> csapással sujtá Uzzát. Azért azt a helyet mind e mai napig Péres-Uzzának nevezik.


text:
És félni kezde Dávid azon a napon Istentől, mondván: Miképen merjem magamhoz bevinni az Isten ládáját?!


text:
És nem vivé be Dávid magához a ládát a Dávid városába, hanem elhelyezé azt a Gitteus <f>[9†]</f> Obed-Edom házában.


text:
És az Isten ládája Obed-Edom házában volt három hónapig; és megáldá az Úr Obed-Edom házát és mindenét, valamije volt.


text:
<pb/>Külde pedig Hírám, <f>[1†]</f> Tírus királya Dávidhoz követeket: czédrusfákat, kőmíveseket és ácsmestereket, hogy néki házat csináljanak.


text:
És megismeré Dávid, hogy az Úr őt megerősítette <f>[2†]</f> a királyságban Izráel felett, mivelhogy igen felmagasztaltatott vala az ő országa az ő népéért, az Izráelért.


text:
Vőn pedig Dávid még <i>több</i> <f>[3†]</f> feleséget Jeruzsálemben, és nemze Dávid még <i>több</i> fiakat és leányokat.


text:
És ezek neveik azoknak, a kik születtek néki <f>[4†]</f> Jeruzsálemben: Sammua, Sobáb, <f>[5†]</f> Nátán és Salamon,


text:
<pb/>Megértvén pedig a Filiszteusok, hogy Dávid <f>[6†]</f> királylyá kenetett fel az egész Izráel felett, feljövének mind a Filiszteusok, hogy megkeressék Dávidot. Mely dolgot mikor Dávid meghallott, azonnal ellenök ment.


text:
Akkor Dávid megkérdé az Istent, mondván: Felmenjek-é a Filiszteusok ellen, és kezembe adod-é őket? És monda néki az Úr: Menj fel, és kezedbe adom őket.


text:
Felmenének azért Baál-perásimba, és <f>[7†]</f> ott Dávid őket megveré, és monda Dávid: Az Isten eloszlatá az én ellenségeimet az én kezem által, mint a vizeknek oszlását; azért nevezék azt a helyet Baál-perásimnak.


text:
És ott hagyák az ő <i>bálvány</i> isteneiket, és Dávid megparancsolá, hogy megégessék <f>[8†]</f> azokat.


text:
Azért Dávid ismét megkérdé az Istent, és monda az Isten néki: Ne menj fel utánok, hanem fordulj el tőlök, és menj reájok a szederfák irányában;


text:
És mikor hallándod a járás dobogását <f>[9†]</f> a szederfák tetején, akkor menj ki a viadalra; mert az Isten te előtted megyen, hogy megverje a Filiszteusok táborát.


text:
Dávid azért úgy cselekedék, a mint néki Isten meghagyta volt, és vágák a Filiszteusok táborát Gibeontól fogva szinte Gézerig.


text:
<pb/>Csináltata pedig Dávid magának házakat az ő <f>[1†]</f> városában; és helyet készített az Isten ládájának, és annak sátort állított fel.


text:
Akkor monda Dávid: Nem <i>szabad</i> másnak hordozni az Isten <f>[2†]</f> ládáját, hanem csak a Lévitáknak, mert az Úr őket választotta, hogy hordozzák az Isten ládáját, és néki szolgáljanak mindörökké.


text:
Összegyűjté azért Dávid Jeruzsálembe az egész Izráel népét, hogy az Úr ládáját az ő <f>[3†]</f> helyére vitesse, melyet számára csináltatott vala.


text:
Hivatá akkor Dávid Sádók <f>[6†]</f> és Abjátár papokat, a Léviták közül pedig Urielt, Asáját, Jóelt, Sémáját, Elielt és Amminádábot.


text:
És monda nékik: Ti vagytok a Léviták családfői. Szenteljétek meg magatokat s a ti atyátokfiait, és vigyétek az Úrnak, Izráel Istenének ládáját <i>arra a helyre, a melyet</i> <f>[7†]</f> készítettem számára.


text:
Minthogy kezdettől fogva nem <i>mívelték ezt,</i> az Úr, a mi Istenünk csapást bocsátott reánk, <f>[8†]</f> mert nem kerestük őt a rendtartás szerint.


text:
És felvevék a Léviták fiai az Isten ládáját, úgy, a mint Mózes meghagyta volt az Úrnak beszéde szerint, a rudakkal <f>[9†]</f> vállaikra.


text:
És monda Dávid a Léviták fejedelmeinek, hogy állítsanak az ő atyjokfiai közül éneklőket, éneklőszerszámokkal, lantokkal, cziterákkal és czimbalmokkal, hogy <f>[10†]</f> énekeljenek felemelt szóval, nagy örömmel.


text:
Választák azért a Léviták Hémánt a Jóel fiát, és az ő atyjafiai közül Asáfot, <f>[11†]</f> a Berekiás fiát, és a Mérári fiai közül, a kik azoknak atyjokfiai valának, Etánt, a Kúsája fiát.


text:
És ő velök együtt az ő atyjokfiait másod renden, Zakariást, Bént, Jeázielt, Semirámótot, Jéhielt, Unnit, Eliábot, Benáját, Maaséját, Mattithját, Elifélet, Miknéját, Obed-Edomot és Jehielt, a kik ajtónállók valának.


text:
Mattithja, Eliféle, Miknéja, Obed-Edom, Jéhiel és Azaziás, hogy énekeljenek cziterákkal a nyolczhúrú szerint.


text:
Sébániás pedig és Jósafát, Nétanéel, Amásai, Zakariás, Benája és Eliézer papok kürtölnek vala az Isten ládája előtt; Obed-Edom és Jéhija, a kik kapunállók valának, a láda után <i>mennek vala. </i>


text:
Dávid pedig s az Izráel vénei és az ezredek vezérei, a kik elmenének, hogy felvigyék az Úr szövetségének ládáját az <f>[14†]</f> Obed-Edom házából, nagy örömben valának.


text:
Lőn pedig, mikor az Isten megsegíté a Lévitákat, akik az Úr szövetségének ládáját viszik vala, áldozának hét tulokkal és hét kossal.


text:
Dávid pedig bíborból <f>[15†]</f> csinált ruhába öltözvén, valamint a Léviták mind, a kik a ládát viszik vala, az éneklők is és Kénániás, a ki az éneklés vezére vala, énekelének (Dávidon pedig gyolcsból csinált efód vala).


text:
És az egész Izráel vivé az Úr szövetségének ládáját nagy örömmel, kürtökkel, trombitákkal, czimbalmokkal, zengedezvén <f>[16†]</f> lantokkal és cziterákkal.


text:
Mikor pedig immár az Úr szövetségének ládája a Dávid városába jutott, Mikál <f>[17†]</f> a Saul leánya kitekinte az ablakon, s látván, hogy Dávid király tánczol és vígad, szívében megutálá őt.


text:
<pb/>Mikor pedig bevitték <f>[1†]</f> az Isten ládáját és elhelyezék azt a sátor közepén, a melyet Dávid annak számára felállított vala: áldozának egészen égő- és hálaáldozatokkal az Isten előtt.


text:
És mikor Dávid elvégezte az egészen égőáldozatot és a hálaáldozatot, az Úr nevében megáldá <f>[2†]</f> a népet.


text:
És osztogata <f>[3†]</f> minden Izráelitának, férfinak úgy, mint asszonynak egy-egy kenyeret, és egy-egy darab húst és egy-egy kalácsot.


text:
És rendele az Úr ládája elé a Léviták közül szolgákat, a kik hirdessék, tiszteljék és dícsérjék az Urat, Izráel Istenét.


text:
Asáf vala a fő, <f>[4†]</f> utána másodrenden Zakariás, Jéhiel, Semirámót, Jékhiel, Mattithja, Eliáb, Benája és Obed-Edom. Jéhiel lantokkal és cziterákkal, Asáf pedig czimbalmokkal énekel vala;


text:
Továbbá Benája és Jaháziel papok kürtölnek <f>[5†]</f> vala szüntelen az Isten szövetségének ládája előtt.


text:
Azon a napon adott Dávid először <i>éneket</i> <f>[6†]</f> az Úrnak dícséretére Asáfnak és az ő atyjafiainak kezébe.


text:
Dícsérjétek az Urat, hívjátok segítségül az ő nevét, hirdessétek <f>[7†]</f> minden népek között az ő nagy dolgait.


text:
Emlékezzetek meg az ő csudálatos dolgairól, <f>[8†]</f> a melyeket cselekedett, az ő csudáiról és az ő szájának ítéletiről.


text:
Emlékezzetek meg örökké az ő szövetségéről, <f>[10†]</f> és az ő beszédéről, a melyet parancsolt, ezer nemzetségig;


text:
Mégsem engedé <f>[16†]</f> senkinek őket bántani, sőt még a királyokat is megbünteté <f>[17†]</f> érettök.


text:
Adjatok az Úr nevének dicsőséget, hozzatok ajándékot, és jőjjetek eleibe, imádjátok az Urat a szentség ékességében.


text:
És mondjátok: Tarts meg minket, mi szabadító Istenünk, <f>[23†]</f> gyűjts össze minket, és szabadíts meg a pogányoktól, hogy a te szent nevedet tisztelhessük, dicsekedhessünk a te dícséretedben!


text:
Áldott legyen az Úr, Izráel Istene öröktől fogva mindörökké! És monda a sokaság: Ámen! és dícséré az Urat.


text:
Ott hagyá azért <i>Dávid</i> az Úr szövetségének ládájánál Asáfot <f>[24†]</f> és az ő atyjafiait, hogy a láda előtt szüntelen minden napon szolgáljanak,


text:
Obed-Edomot <f>[25†]</f> és az ő hatvannyolcz atyjafiát (Obed-Edom pedig a Jedithun fia) és Hósát pedig ajtónállóknak.


text:
Sádók <f>[26†]</f> papot pedig és az ő pap atyjafiait, az Úr sátora előtt <i>hagyá</i> a magaslaton, mely Gibeonban <f>[27†]</f> vala;


text:
Hogy áldozzanak az Úrnak szüntelen égőáldozattal az égőáldozatnak oltárán minden reggel <f>[28†]</f> és estve, és hogy mindent a szerint <i>cselekedjenek,</i> a mint megiratott az Úr törvényében, melyet parancsolt vala az Izráelnek,


text:
Hémánt is <f>[29†]</f> és Jédutunt velök <i>hagyá,</i> és többeket is választott, a kik nevök szerint megneveztettek, hogy az Urat dícsérjék, mert az ő irgalmassága örökkévaló.


text:
És ő velök Hémánt és Jédutunt kürtökkel, czimbalmokkal és az Isten énekének szerszámaival. A Jédutun fiait pedig kapunállókká <i>tevé</i>.


text:
Akkor eltávozék az egész nép, kiki az ő házához. Dávid pedig visszatére, hogy az ő háznépét is <f>[30†]</f> megáldja.


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor Dávid az ő házában ülne, monda Nátán prófétának: Ímé én <f>[1†]</f> czédrusfából csinált házban lakom, az Úr <f>[2†]</f> szövetségének ládája pedig kárpitok alatt.


text:
Menj el, és mondd meg az én szolgámnak, Dávidnak: Ezt mondja az Úr: Ne te építs nékem házat lakásul;


text:
Mert nem laktam én attól fogva házban, <f>[3†]</f> mióta az Izráel fiait kihoztam, mind e mai napig, hanem egy hajlékból más hajlékba <i>mentem</i> és sátorból <i>sátorba. </i>


text:
A mely helyeken jártam az Izráel egész népével, szólottam-é vagy egyszer valakinek az Izráel birái közül (a kiknek parancsoltam vala, hogy az én népemet legeltessék), mondván: Miért nem csináltatok nékem czédrusfából házat?


text:
Most azért ezt mondjad az én szolgámnak, Dávidnak: Ezt mondja a Seregek Ura: Én választottalak téged a juhok <f>[4†]</f> mellől a pásztorkunyhóból, hogy légy vezére az én népemnek, az Izráelnek,


text:
És veled voltam mindenütt, valahová mentél, minden ellenségeidet is <f>[5†]</f> a te orczád elől elvesztettem, ennekfelette <i>oly</i> hírt szerzettem néked, a minemű hírök van a hatalmasoknak, a kik a földön vannak;


text:
Lakóhelyet is adtam az én népemnek, az Izráelnek és elplántálám őt; és lakik az ő <f>[6†]</f> helyén, és ki nem mozdul többé, <f>[7†]</f> s nem fogják az álnokságnak fiai sanyargatni, mint azelőtt.


text:
És attól az időtől fogva, hogy megparancsoltam volt, hogy birák legyenek az én népem, az Izráel felett, minden te ellenségeidet megalázám, és azt is jelentém néked, hogy az <f>[8†]</f> Úr házat épít néked.


text:
És lészen, mikor betelnek a te életed napjai, hogy a te atyáidhoz elmenj, a te magodat feltámasztom te utánad, mely a te fiaid közül való lesz, és az ő országát megerősítem.


text:
Én leszek néki <f>[10†]</f> atyja, ő pedig fiam lészen, és az én irgalmasságomat ő tőle el nem veszem, mint a hogy a te előtted <f>[11†]</f> valótól elvettem;


text:
Hanem megerősítem <f>[12†]</f> őt az én házamban és az én országomban mindörökké, és az ő királyiszéke erős lesz mindörökké.


text:
Beméne azért Dávid király, és leüle az Úr előtt, és monda: Ki <i>vagyok</i> én, óh Uram Isten, s micsoda az én házam is, hogy engemet eddig <f>[13†]</f> juttattál?


text:
Sőt még ez is kevés volt előtted, óh Isten! hanem ennekfelette szólál jövendőt is a te szolgád háza felől, és mint magas rangú <f>[14†]</f> embert, úgy tekintettél engemet, Úr Isten!


text:
És mit <i>kérhetne</i> Dávid többet te tőled, a te szolgádnak tisztességére, holott te <i>jól</i> ismered a te szolgádat?


text:
Óh Uram, a te szolgádért és a te szíved szerint cselekedéd mind e nagy dolgokat, hogy kijelentéd mindezeket a csudálatos dolgokat,


text:
(Óh Uram, nincsen <f>[15†]</f> senki hasonló hozzád, és nincsen Isten náladnál több), mind a szerint, a mint füleinkkel hallottuk.


text:
És kicsoda olyan, mint a te néped, az Izráel, <f>[16†]</f> egy nemzetség a földön, a melyért elment volna az Isten, hogy megváltaná magának népül; hogy magadnak nagy és rettenetes nevet szerezz, kiűzvén a pogányokat a te néped elől, a melyet Égyiptomból megszabadítál!


text:
Most azért Uram, a szó, a melyet szólál a te szolgád felől és az ő háza felől, erősíttessék meg mindörökké, és úgy cselekedjél, a mint szóltál.


text:
Maradjon meg és magasztaltassék fel a te neved mindörökké, hogy mondhassák: A Seregek Ura az Izráel Istene, Istene Izráelnek; és Dávidnak, a te szolgádnak háza legyen állandó <f>[18†]</f> előtted.


text:
Minthogy te, én Istenem, a te szolgádnak füle hallására megjelentetted, hogy néki házat <f>[19†]</f> csinálsz: ezokáért indula meg a te szolgád, hogy könyörgene előtted.


text:
Most azért én Uram, te vagy az Isten, és te szólád e <i>jó</i> <f>[20†]</f> dolgot a te szolgád felől.


text:
Most azért tessék néked megáldani a te szolgádnak házát, hogy legyen <i>állandó</i> mindörökké előtted; mivelhogy te, Uram, megáldottad, <i>legyen</i> azért áldott mindörökké.


text:
<pb/>Ezek után pedig megveré <f>[1†]</f> Dávid a Filiszteusokat, és megalázá őket, és Gáth városát faluival együtt elvevé a Filiszteusok kezéből.


text:
Továbbá megveré Dávid Hámátban Hadadézert is, Sóbának királyát, mikor elindult vala, hogy az Eufrátes folyóvízig <f>[3†]</f> vesse birodalmának határát.


text:
Dávid pedig nyere ő tőle ezer szekeret és hétezer lovast és húszezer gyalogost; és minden szekeres lovaknak inait elvagdaltatá <f>[4†]</f> Dávid, és csak száz szekérbe valót tarta meg azokból.


text:
És mikor eljövének Damaskusból a Siriabeliek, hogy megsegéllenék Hadadézert, a <f>[5†]</f> Sóba királyát: levága Dávid a Siriabeliek közül huszonkétezer férfit.


text:
És rendele Dávid <i>tiszttartókat</i> Siriában, a hol Damaskus van; és lettek a Siriabeliek Dávidnak adófizető szolgái. És megsegíté az Úr Dávidot mindenütt, a merre csak ment.


text:
És hoza Dávid <f>[6†]</f> Tibhátból és Kúnból, a Hadadézer városaiból igen sok rezet. Abból csinálá Salamon a <f>[7†]</f> réztengert, az oszlopokat és a rézedényeket.


text:
Mikor meghallotta volna pedig Tóhu, a Hamáthbeli király, hogy Dávid megverte Hadadézernek, a Sóba királyának egész hadát:


text:
Küldé Dávid királyhoz az ő fiát, Hadorámot, hogy köszöntené őt és megáldaná, mivelhogy megharczolt vala Hadadézerrel és megverte vala őt; mert Tóhu is hadakozik Hadadézer ellen. És <i>külde Dávidnak </i>sok arany, ezüst és rézedényt,


text:
És Dávid király ezeket is az Úrnak szentelé, <f>[8†]</f> az ezüsttel és az aranynyal együtt, a melyet nyert vala minden pogányoktól, az Edomitáktól, a Moábitáktól, az Ammon fiaitól, a Filiszteusoktól és Amálekitáktól.


text:
Abisai <f>[9†]</f> pedig, a Séruja fia, az Edomiták közül a Sónak völgyében megvere tizennyolczezeret.


text:
És rendele Edomban <f>[10†]</f> <i>Dávid</i> tiszttartókat, és lettek az Edombeliek mind Dávidnak szolgái. És megsegíté az Úr Dávidot mindenütt, a merre csak ment.


text:
Így uralkodék Dávid az <f>[11†]</f> egész Izráel felett, és ítéletet és igazságot szolgáltat vala egész népének.


text:
Joáb pedig, Séruja fia, a <f>[12†]</f> sereg előljárója volt, Jósafát, az Ahilud fia pedig emlékíró.


text:
És Benája, a Jójada fia, a Kereteusok és Peleteusok előljárója volt; a Dávid fiai pedig elsők a király mellett.


text:
<pb/>Történt ezután, hogy meghalt Náhás, az Ammon <f>[1†]</f> fiainak királya, és uralkodék az ő fia helyette.


text:
És monda Dávid: Minden jóval leszek a Náhás fiához, Hánunhoz; mert az ő atyja is jól tett volt velem. Ezért Dávid követeket külde ő hozzá, a kik vigasztalnák őt az ő atyjának <i>halála</i> miatt; és elmenének a Dávid szolgái az Ammon fiainak földére Hánunhoz, hogy őt vigasztalnák.


text:
Akkor mondának az Ammon fiainak főemberei Hánunnak: Azt hiszed-é, hogy Dávid atyád iránti tiszteletből küldött hozzád vigasztalókat? Avagy nem azért jöttek-é az ő szolgái hozzád, hogy a földet megvizsgálják, elpusztítsák és kikémleljék?


text:
Megfogatá azért Hánun a Dávid szolgáit és azokat megnyiratá, és ruhájokat félig <f>[2†]</f> elmetszeté az ő derekukig, és úgy bocsátá el őket.


text:
Elmenének pedig és értesíték Dávidot, hogy mi történt a férfiakkal. És külde eléjök (mert azok a férfiak felette nagy gyalázattal illettettek vala) és ezt izené a király: Maradjatok Jérikhóban, míg szakállatok megnövénd, akkor jőjjetek hozzám.


text:
Látván pedig az Ammon fiai, hogy tisztességtelen dolgot cselekedtek vala Dáviddal, küldének Hánun és az Ammon fiai ezer tálentom ezüstöt, hogy fogadjanak szekereket és lovagokat Mésopotámiából, siriai Maakából és Sóbából.


text:
Fogadának azért magoknak harminczkétezer szekeret, Maakának királyát is az ő népével együtt, a kik eljövének és tábort járának Medeba előtt. Az Ammon fiai is összegyűlének az ő városaikból és jövének az ütközetre.


text:
És az Ammon fiai kimenvén, csatarendbe állának a város kapuja előtt; a mely királyok pedig <i>segítségre</i> jöttek vala, külön valának a mezőn.


text:
Látván pedig Joáb, hogy mind elől, mind hátul ellenség állana, kiválaszta az egész Izráel harczosai közül <i>egynéhányat</i>, és a Siriabeliek ellen rendelé.


text:
A nép többi részét pedig testvérére, <f>[4†]</f> Abisaira bízá, és <i>ezek</i> az Ammon fiaival állának szembe.


text:
És monda: Ha a Siriabeliek rajtam erőt vennének, légy segítségemre; ha pedig az Ammon fiai rajtad vennének erőt, én is megsegéllek.


text:
Légy erős, sőt legyünk <f>[5†]</f> bátrak mindnyájan a mi népünkért és a mi Istenünk <f>[6†]</f> városaiért; az Úr pedig cselekedje azt, a mi néki tetszik.


text:
Az Ammon fiai pedig mikor látták, hogy megfutamodának a Siriabeliek: ők is megfutamodának Abisai elől az <f>[7†]</f> ő testvére elől, és a városba menekülének; Joáb pedig visszatért Jeruzsálembe.


text:
Látván pedig a Siriabeliek, hogy az Izráel előtt megverettetének, követeket küldének és kihozatták a Siriabelieket, a kik a folyóvizen túl laknak vala, és Sófák, a Hadadézer seregeinek vezére volt az előljárójuk.


text:
Mikor pedig hírül adák Dávidnak, összegyűjté az egész Izráelt, és a Jordán vizén átmenvén, hozzájok érkezék és csatarendbe állott ellenök. És mikor csatarendbe állott Dávid a Siriabeliek ellen, ők is megütközének ő vele.


text:
De a Siriabeliek megfutamodának Izráel elől, és levága <f>[8†]</f> Dávid a Siriabeliek közül hétezer szekeret és negyvenezer gyalogot; annakfelette Sófákot, <f>[9†]</f> a sereg vezérét is megölé.


text:
Mikor pedig látták a Hadadézer szolgái, hogy Izráel előtt legyőzetének: békét kötöttek Dáviddal és szolgálának néki, és nem akarák többször a Siriabeliek megsegélleni az Ammon fiait.


text:
<pb/>És <f>[1†]</f> lőn az esztendőnek fordulásával, mikor a királyok <i>harczba</i> menni <i>szoktak,</i> elindítá Joáb a hadat, és elpusztítá az <f>[2†]</f> Ammon fiainak földjét. És elmenvén megszállá Rabbát, (Dávid pedig Jeruzsálemben marada) és elfoglalá Joáb Rabbát és elrontá azt.


text:
És elvevé Dávid az ő királyuknak fejéről a koronát, <f>[3†]</f> mely egy tálentom arany súlyú vala, s melyben drágakövek valának. És Dávid fejére tette azt, s a városból is temérdek zsákmányt vitt el.


text:
A <i>város</i> népét pedig kihozatá <f>[4†]</f> és fűrészszel vágatá, és vasboronákkal és fejszékkel. Így cselekedék Dávid az Ammon fiainak minden városával; azután megtére Dávid az egész néppel Jeruzsálembe.


text:
<pb/>Ezután ismét had támada Gézerben a <f>[5†]</f> Filiszteusok ellen; és akkor ölé meg a Husátites Sibbékai az óriások nemzetségéből való <f>[6†]</f> Sippait; és ilyen módon megaláztatának.


text:
Ismét lőn had a Filiszteusok ellen, a melyben megölé Elhanán, a Jáir fia a Gáthbeli Lákhmit, a <f>[7†]</f> Góliát atyjafiát; és az ő dárdájának nyele hasonló <i>vala</i> a szövők zúgolyfájához.


text:
Ezek után ismét versengés támadt Gáthban, hol egy magas ember vala, a kinek hat-hat, <i>vagyis</i> huszonnégy ujja volt; ez is óriás fia vala.


text:
Ezek ugyanazon egy óriásnak fiai voltak Gáthban, a kik elveszének Dávidnak <f>[8†]</f> és az ő szolgáinak keze által.


text:
<pb/>Támada pedig a Sátán Izráel ellen, és felindítá <f>[1†]</f> Dávidot, hogy megszámlálja Izráelt.


text:
Monda azért Dávid Joábnak és a nép előljáróinak: Menjetek el, számláljátok meg Izráelt, Beersebától <f>[2†]</f> fogva Dánig: és hozzátok hozzám, hadd tudjam számát.


text:
Akkor monda Joáb: Az Úr száz ennyivel <f>[3†]</f> szaporítsa meg az ő népét, a mennyien vannak. Avagy nem mind a te szolgáid-é azok, uram, király? S miért tudakozza ezt az én uram? Miért lenne Izráelnek <f>[4†]</f> büntetésére.


text:
De a király szava erősebb volt a Joábénál. Elméne azért Joáb, és bejárta egész Izráelt; azután megtért Jeruzsálembe.


text:
És megjelenté Joáb a megszámlált népnek számát Dávidnak. És volt az egész Izráel <i>népének száma</i> <f>[5†]</f> ezerszer ezer és százezer fegyverfogható férfi. A Júda fiai <i>közül</i> pedig négyszázhetvenezer fegyverfogható férfi.


text:
A Lévi és Benjámin fiait azonban nem számlálta közéjök; mert sehogy sem tetszett Joábnak a király parancsolata.


text:
Monda pedig Dávid az <f>[6†]</f> Istennek: Igen vétkeztem, hogy ezt művelém: most azért bocsásd meg a te szolgád vétkét, mert felette esztelenül cselekedtem!


text:
Eredj el, szólj Dávidnak ekképen: Ezt mondja az Úr: Három dolgot teszek elődbe, válaszsz magadnak azok közül egyet, hogy azt cselekedjem veled.


text:
Elméne azért Gád <f>[7†]</f> <i>próféta</i> Dávidhoz, és monda néki: Ezt mondja az Úr: válaszsz magadnak!


text:
Vagy három esztendeig való éhséget, <f>[8†]</f> vagy hogy három hónapig emésztessél ellenségeid által és a te ellenséged fegyvere legyen rajtad; vagy az Úr fegyvere és a döghalál három napig <i>kegyetlenkedjék</i> földedben és az Úr angyala pusztítson Izráel minden határaiban! Azért lássad most, mit feleljek annak, a ki engem hozzád küldött.


text:
És monda Dávid Gádnak: Nagy az én szorongattatásom! Hadd essem inkább az Úr kezébe (mert igen nagy az ő <f>[9†]</f> irgalmassága) és ne essem emberek kezébe!


text:
<pb/>Bocsáta annakfelette angyalt az Úr Jeruzsálemre, hogy elpusztítaná azt. És mikor vágná <i>a népet</i>, meglátá az Úr és könyörüle <f>[10†]</f> az <i>ő</i> veszedelm<i>ökö</i>n; és monda a pusztító angyalnak: Elég immár, szünjél meg. Az Úrnak angyala pedig áll vala a Jebuzeus <f>[11†]</f> Ornánnak szérűjénél.


text:
Akkor Dávid felemelé az ő szemeit, és látá az Úr angyalát állani a föld és az ég között, kivont kardja a kezében, a melyet Jeruzsálem ellen emelt vala fel. Leesék azért Dávid és a vének is, zsákba öltözvén, az ő orczájokra.


text:
És monda Dávid az Istennek: Nemde nem én számláltattam-é meg a népet? Én vagyok, a ki vétkeztem és igen gonoszul cselekedtem! De ez a nyáj mit tett? óh én Uram Istenem forduljon ellenem a te kezed és az én házam népe ellen, és ne legyen a te népeden a csapás.


text:
Akkor szóla az Úr angyala Gádnak, hogy megmondja Dávidnak, hogy menjen fel Dávid és építsen oltárt az Úrnak a Jebuzeus <f>[12†]</f> Ornán szérűjén.


text:
Mikor pedig Ornán hátratekintvén, látta az angyalt, ő és az ő négy fia, a kik vele valának, elrejtőzének (Ornán pedig búzát csépel vala).


text:
És juta Dávid Ornánhoz. Mikor pedig feltekintett vala Ornán, meglátta Dávidot, és kimenvén a szérűről, meghajtá <f>[14†]</f> magát Dávid előtt, arczczal a földre.


text:
És monda Dávid Ornánnak: Add nékem e szérűhelyet, hogy építsek oltárt rajta az <f>[15†]</f> Úrnak; igaz árán adjad nékem azt, hogy megszünjék e csapás a népen.


text:
Monda Ornán Dávidnak: Legyen a tied, és az én uram, a király azt cselekedje, a mi néki tetszik; sőt az ökröket is oda adom égőáldozatul, és fa helyett a cséplőszerszámokat, a gabonát <f>[16†]</f> pedig ételáldozatul; mindezeket <i>ajándékul</i> adom.


text:
És monda Dávid király Ornánnak: Nem úgy, hanem igaz áron akarom megvenni tőled; mert a mi a tied, nem veszem el <i>tőled</i> az Úrnak és nem akarok égőáldozattal áldozni néki a máséból.


text:
És építe ott oltárt Dávid az Úrnak, és áldozék égő- és hálaáldozatokkal és segítségül hívá az Urat, a ki meghallgatá őt, mennyből tüzet <f>[18†]</f> <i>bocsátván</i> az égőáldozat oltárára.


text:
Abban az időben, mikor látta Dávid, hogy az Úr őt <f>[20†]</f> meghallgatta a Jebuzeus Ornán szérűjén, áldozék ott.


text:
(Az Úr sátora pedig, a melyet csinált <f>[21†]</f> vala Mózes a pusztában, és az égőáldozat oltára is akkor Gibeon magaslatán <f>[22†]</f> vala.


text:
És Dávid nem mehetett fel oda, hogy az Istent megengesztelje, mert igen megrettent volt az Úr <f>[23†]</f> angyalának kardjától.)


text:
Megparancsolá azért Dávid, hogy gyűjtsék össze az Izráel földén való jövevényeket, <f>[2†]</f> a kiket kővágókká tőn, hogy faragni való köveket vágnának, hogy az Isten házát megcsinálnák.


text:
Továbbá sok vasat szerze Dávid szegeknek, az ajtókhoz és a foglalásokra; rezet is <f>[3†]</f> bőségesen minden mérték nélkül.


text:
Számtalan czédrusfát is; mert a Sídon és Tírus <f>[4†]</f> <i>város</i>beliek czédrusfákat bőségesen szállítának Dávidnak.


text:
Mert monda Dávid: Az én fiam, Salamon, <f>[5†]</f> gyermek és igen gyenge, az Úrnak pedig nagy házat kell építeni, mely híres legyen és ékesség az egész világon; elkészítek <i>azért mindeneket</i> néki. Dávid azért <i>mindeneket</i> nagy bőségesen megszerze, minekelőtte meghalna.


text:
Hivatá azért Dávid az ő fiát, Salamont, és meghagyá néki, hogy az Úrnak, Izráel Istenének házat <f>[6†]</f> csináltasson.


text:
És monda Dávid Salamonnak: <i>Édes</i> fiam, én elgondoltam vala <f>[7†]</f> szívemben, hogy az Úrnak, az én Istenemnek nevének házat építsek;


text:
De az Úr ekképen szóla nékem, mondván: Sok vért ontottál, <f>[8†]</f> és sokat hadakoztál; ne építs az én nevemnek házat, mert sok vért ontottál ki a földre én előttem.


text:
Ímé fiad lészen néked, a kinek csendessége lészen, mert nyugodalmat adok néki minden körüle való ellenségeitől; azért neveztetik <f>[9†]</f> Salamonnak, mert békességet és <f>[10†]</f> nyugodalmat adok Izráelnek az ő idejében.


text:
Ő csinál az én nevemnek <f>[11†]</f> házat; ő lészen nékem fiam <f>[12†]</f> és én néki atyja leszek, és megerősítem az ő királyságának trónját Izráel felett mindörökké.


text:
Most <i>édes</i> fiam legyen az Úr veled, hogy sikerüljön néked házat építeni az Úrnak, a te Istenednek, miképen szólott te <f>[13†]</f> felőled;


text:
De adjon az Úr néked értelmet és bölcseséget, mikor téged Izráel fölé helyez, hogy az Úrnak a te Istenednek törvényét megőrízzed.


text:
Akkor jól lesz dolgod, <f>[14†]</f> ha a rendeléseket és a végzéseket megtartod és teljesíted azokat, a melyeket az Úr Mózes által parancsolt volt Izráelnek. Légy bátor, légy erős, ne félj, és ne rettegj!


text:
Ímé én is az én szegénységemben szereztem <f>[15†]</f> az Úr házának <i>építésére</i> százezer <f>[16†]</f> tálentom aranyat és ezerszer ezer tálentom ezüstöt, és rezet, s vasat mérték nélkül, mert igen bőven van; fákat is, köveket is szerzettem; te is szerezz ezekhez.


text:
Az aranynak, ezüstnek, vasnak és réznek száma nincsen: <i>azért</i> kelj fel, láss hozzá, és az Úr legyen veled!


text:
Megparancsolá pedig Dávid Izráel összes főembereinek, hogy <i>ők</i> is legyenek segítségül <f>[17†]</f> az ő fiának, Salamonnak, <i>ezt mondván</i>:


text:
Avagy nincsen-é az Úr a ti Istentek ti veletek, a ki néktek békességet adott <f>[18†]</f> köröskörül? Mert az én hatalmam alá adá e földnek lakosait, és meghódolt e föld az Úr előtt és az ő népe előtt.


text:
No azért keressétek az Urat a ti Istenteket teljes szívetek és lelketek szerint, és felkelvén, az Úr Isten szentséges helyét csináljátok meg, hogy vigyétek az Úr szövetségének ládáját és az Istennek szentelt edényeket a házba, a mely építtetik az Úr nevének.


text:
<pb/>Megvénhedék <f>[1†]</f> pedig Dávid és mikor igen koros volna: királylyá tevé az ő fiát, Salamont Izráel felett.


text:
És megszámláltatának a Léviták, harmincz <f>[2†]</f> esztendőstől fogva, és a kik annál idősebbek valának; és azok száma fejenként, férfianként harmincznyolczezer volt.


text:
Ezek közül huszonnégyezeren az Úr háza teendőinek gondviselői <i>valának,</i> és hatezeren tiszttartók és birák.


text:
Négyezeren ajtónállók; négyezeren pedig dícsérik vala az Urat <i>minden zengő</i> szerszámokkal, <f>[3†]</f> melyeket <i>Dávid</i> készíttetett a dícséretre.


text:
És Dávid őket csoportokba osztá a Lévi fiai szerint: Gersonitákra, <f>[4†]</f> Kéhátitákra és Méráritákra.


text:
Jahát volt a fő, Zina második: de Jéus és Béria, mivel nem sok fiakat nemzének, az ő családjukban csak egy ágnak vétettek.


text:
Amrám fiai: Áron <f>[5†]</f> és Mózes, Áron kiválasztatott, hogy felszenteltetnék a szentek <f>[6†]</f> szentje számára, ő és az ő fiai mindörökké, hogy jóillatot tennének az Úr előtt, és szolgálnának néki, s az ő nevében <i>a népet</i> megáldanák <f>[7†]</f> mindörökké.


text:
Eliézer fiai voltak: Rehábia a fő. Eliézernek nem volt több fia; de a Rehábia fiai igen megsokasodtak vala.


text:
Meghala pedig Eleázár és nem voltak néki fiai, hanem leányai, a kiket a saját atyjokfiai, a Kis fiai vettek el.


text:
Ezek Lévi fiai családjaik szerint, a családfők, az ő megszámláltatásuk szerint, neveik száma szerint fejenként, a kik az Úr házában szolgáltak, húsz <f>[13†]</f> éves korban és azon felül.


text:
Mert ezt mondotta vala Dávid: Az Úr, az Izráel Istene nyugodalmat adott az ő népének, és Jeruzsálemben <f>[14†]</f> lakozik mindörökké;


text:
Azért a Lévitáknak sem kell többé hordozni <f>[15†]</f> az <i>Isten</i> hajlékát, s mindazokat az eszközöket, <i>a melyek</i> az ő szolgálatához valók.


text:
Annakokáért Dávidnak utolsó rendelése szerint megszámláltattak a Lévi fiai, húsz <f>[16†]</f> éves korban és azon felül.


text:
Mert az ő helyök az Áron fiai mellett van, hogy szolgáljanak az Úr házában és annak pitvaraiban, kamaráiban, és mindenféle szent <i>edények</i> tisztítása és az Isten házának szolgálatja által.


text:
És hogy <i>gondot viseljenek</i> a szent kenyerekre, <f>[17†]</f> az ételáldozathoz <f>[18†]</f> való lisztlángra, a kovász nélkül való lepényekre, a serpenyőben főttre és pirítottra, minden mértékre és mérőre.


text:
És hogy áldozzanak az Úrnak minden égőáldozattal, minden szombaton, a hónapok első napjain és a szokott ünnepeken <f>[20†]</f> <i>bizonyos</i> szám szerint, a mint szükség vala, szüntelen az Úr előtt;


text:
És hogy szorgalmasan őrizzék a gyülekezet sátorát, őrizzék a szenthelyet, és hogy <f>[21†]</f> vigyázzanak az ő atyjokfiainak, az Áron fiainak szolgálatjánál az Úr házában.


text:
Nádáb és <f>[1†]</f> Abihú még atyjuk előtt meghaltak és fiaik nem valának, azért Eleázár és Itamár viselék a papságot.


text:
És elosztá őket Dávid és Sádók, ki az Eleázár fiai közül vala, és Ahimélek, ki az Itamár fiai közül vala, az ő tisztök szerint a szolgálatra. <f>[2†]</f>


text:
Eleázár fiai között pedig több főember találtaték, mint az Itamár fiai között, mikor eloszták őket. Az Eleázár fiai között családjaik szerint tizenhat főember volt; az Itamár fiai közül, családjaik szerint, nyolcz.


text:
Eloszták pedig őket sors által válogatás nélkül, mert a szenthelynek fejedelmei és Istennek fejedelmei valának úgy az Eleázár, mint az Itamár fiai közül valók.


text:
És beírá őket Semája, a Nétanéel fia, a Lévi <i>nemzetségéből</i> való íródeák, a király előtt és a fejedelmek előtt, Sádók pap <f>[3†]</f> előtt; Ahimélek előtt, ki Abjátár fia vala, és a papoknak és Lévitáknak családfői előtt. Egy család sorsoltatott az Eleázár és egy az Itamár <i>nemzetségéből. </i>


text:
Ez az ő hivatalos rendjök szolgálatukban, hogy bejárnának az Úr házába sorban, az ő atyjoknak Áronnak rendelése szerint, a mint megparancsolta volt néki az Úr, Izráel Istene.


text:
<pb/>A mi Lévi többi fiait illeti: az Amrám fiai közül <i>vala</i> Subáel; a Subáel fiai közül Jehdéja.


text:
A <i>Hebron</i> <f>[5†]</f> fiai közül <i>első</i> vala Jérija, Amárja második, Jaháziel harmadik, Jekámhám negyedik.


text:
Ezek is sorsot vetének az ő atyjokfiaival az Áron fiaival együtt Dávid király előtt, Sádók és Ahimélek előtt, és a papok és Léviták családfői előtt, a fő a kisebbekkel egyformán.


text:
<pb/>Dávid és a sereg fővezérei a szolgálatra kijelölék az Asáf, Hémán <f>[1†]</f> és Jédutun fiait, hogy prófétáljanak <f>[2†]</f> cziterákkal, lantokkal és czimbalmokkal. Azok száma, a kik e szolgálatra <i>rendeltettek,</i> az ő szolgálatuk szerint:


text:
Az Asáf fiai közül: Zakkúr, József, Nétánia és Asaréla, az Asáf fiai Asáf mellett, a ki a király mellett prófétál vala.


text:
A Jédutun <i>fiai</i> közül: A Jédutun fiai Gedália, Séri, Jésája, Hasábia, Mattithia <i>és</i> <i>Simei,</i> hatan cziterával az ő atyjok Jédutun mellett, a ki az Úr tiszteletére és dícséretére prófétál vala.


text:
A Hémán <i>fiai</i> közül: Hémán fiai: Bukkija, Mattánia, Uzziel, Sébuel, Jérimót, Hanánia, Hanáni, Eliáta, Giddálti, Romámti-Ezer, Josbekása, Mallóti, Hótir, Maháziót.


text:
Ezek mind Hémán fiai, a ki az Isten beszédeiben a király látnoka a <i>hatalom</i> szarvának emelésére. Az Isten Hémánnak tizennégy fiút és három leányt ada.


text:
Ezek mindnyájan az ő atyjuk mellett valának, a kik az Úr házában énekelnek vala czimbalmokkal, lantokkal és cziterákkal az Isten házának szolgálatában, a királynak, Asáfnak, Jédutunnak és Hémánnak parancsolata szerint.


text:
Ezeknek száma testvéreikkel együtt, a kik jártasok valának az Úr énekében, mindnyájan tudósok, kétszáznyolczvannyolcz vala.


text:
És sorsot <f>[3†]</f> vetének a szolgálat sorrendjére nézve, kicsiny és nagy, tanító és tanítvány egyaránt.


text:
És esék az első sors az Asáf <i>fiára,</i> Józsefre; Gedáliára a második. Ő és testvérei tizenketten valának.


text:
<pb/>Az ajtónállók <f>[1†]</f> rendje ez: A Kóriták közül Meselémiás, a Kóré fia, a ki az Asáf <f>[2†]</f> fiai közül való volt.


text:
Obed-Edom fiai közül: Semája elsőszülött, Józabád második, Jóah harmadik, Sákár negyedik, Nétanéel ötödik,


text:
Semája fiai: Othni, Refáel, Obed, Elzabád, kinek testvérei igen erős férfiak valának, Elihu és Sémákiás.


text:
Ezek mindnyájan Obed-Edom fiai közül valók; mind ő magok, mind fiaik és testvéreik derék férfiak valának, erősek a szolgálatra; hatvanketten Obed-Edomtól valók.


text:
Hósának is, a Mérári fiai közül, valának fiai, kik között Simri volt a fő, nem mintha elsőszülött volna, hanem mivel az ő atyja őt akará választani főnek;


text:
Hilkiás a második, Tebáliás a harmadik, Zekária negyedik; mindnyájan a Hósa fiai és testvérei, tizenhárman.


text:
Ezek között osztaték el az ajtónállás tiszte a főemberek által, hogy az ő atyjokfiaival együtt vigyáznának és szolgálnának az Úr házában.


text:
És esék a napkelet felé való <i>kapunak őrizete</i> sors szerint Selémiásra; Zekáriára pedig, az ő fiára, a ki bölcs tanácsadó vala, mikor sorsot vetének, esék az északi <i>kapu</i> sors szerint.


text:
Suppimnak és Hósának a napnyugotra való <i>kapu,</i> a Salléketh kapuval együtt a felmenő töltésen, egyik őrizőhely szemben a másikkal.


text:
Napkelet felé vala hat Lévita; észak felé minden napra négy; délre is minden napra négy; a kincstartó háznál kettő-kettő.


text:
<pb/>A Léviták közül: Ahija volt az Isten háza kincsének, <f>[5†]</f> és az <i>Istennek</i> szentelt kincsnek <i>főgondviselője. </i>


text:
Jéhiéli fiai: Zétám és Joel az ő testvére, a kik az Úr háza <f>[6†]</f> kincseinek valának <i>gondviselői. </i>


text:
Az ő atyjafiai pedig, <f>[8†]</f> Eliézertől valók, <i>ezek:</i> Rehábiás az ő fia, kinek fia Jésáia, kinek fia Jórám, kinek fia Zikri, kinek fia Selómit.


text:
Ez a Selómit és az ő testvérei valának <i>gondviselői</i> minden megszentelt kincsnek, a melyet Dávid király, a nemzetségek <f>[9†]</f> fejedelmei, az ezredesek, századosok és a hadakozó nép fejedelmei szenteltek vala <i>Istennek,</i>


text:
És a mit csak szentelt Sámuel próféta, és Saul, <f>[11†]</f> a Kis fia, és Abner, a Nér fia, és Joáb, a Séruja fia; és bárki szentelt is <i>valamit Istennek: mind</i> Selómitnak és az ő testvéreinek <i>gondviselése alatt volt. </i>


text:
<pb/>Az Isháriták közül Kenániás és az ő fiai Izráel külső dolgaival <i>bízattak meg,</i> mint tiszttartók és birák.


text:
A Hebroniták közül Hasábiás és testvérei igen erős férfiak, ezeren és hétszázan valának, a kik Izráel népe között, a Jordán vizén túl napenyészetre, gondviselők voltak az Úr minden dolgában és a király szolgálatjában.


text:
A Hebroniták között Jerija vala a fő (a Hebroniták nemzetségeik és családjaik szerint megkerestetének a Dávid királyságának negyvenedik esztendejében és találtak bátor férfiakat Gileád-Jaézerben).


text:
És az ő atyjafiai, erős férfiak, kétezerhétszázan valának, családfők; a kiket Dávid király gondviselőkké tett a Rubenitákon és Gáditákon és Manasse félnemzetségén, mind az Istennek, mind a királynak minden dolgaiban.


text:
<pb/>Ezek az Izráel fiai szám szerint, családfők, ezredesek, századosok és előljáróik azoknak, a kik a király szolgálatában állottak a seregek minden dolgaiban, a kik be- és kimennek hónapról-hónapra az egész esztendőn át; a seregek egyenként huszonnégyezer ember<i>ből állának. </i>


text:
Az első csapatnak <i>vezére</i> az első hónapban Jasobeám, a Zabdiel fia vala, mely csapat huszonnégyezerből állott;


text:
Ő a Péres fiai közül való volt és vezére az első hónapra <i>rendelt</i> sereg minden <f>[1†]</f> előljárójának.


text:
A <i>második</i> csapatnak <i>vezére</i> a második hónapban Dódai Ahohites vala és az ő csapatja; és Miklót az előljáró. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A harmadik seregnek a harmadik hónapban Benája volt a <i>vezére, </i>a ki Jójada főpapnak volt a fia; az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
Ez a Benája hős volt a harmincz között, sőt a harmincz felett való volt. Csapatjának <f>[2†]</f> <i>előljárója</i> az ő fia, Ammizabád vala.


text:
A negyediknek <i>vezére</i> a negyedik hónapban <f>[3†]</f> Asáel vala, a Joáb testvére és utána az ő fia, Zebádia. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
Az ötödiknek vezére az ötödik hónapban Jizráhites Samhut vala. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A hatodiknak <i>vezére</i> a hatodik hónapban a Tékoabeli Ira volt, az Ikkés fia. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A hetediknek <i>vezére</i> a hetedik hónapban a Pélonbeli <f>[4†]</f> Héles vala, az Efraim fiai közül. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A nyolczadiknak <i>vezére</i> a nyolczadik hónapban a Husátbeli Sibbékai vala, a <f>[5†]</f> Zárhiták közül. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A kilenczediknek <i>vezére</i> a kilenczedik hónapban az Anatótbeli Abiézer vala, a Benjáminiták közül. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A tizediknek <i>vezére</i> a tizedik hónapban a Nétófátbeli Maharai vala, a Zárhiták közül. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A tizenegyediknek <i>vezére</i> a tizenegyedik hónapban a Pirathonbeli Benája <f>[6†]</f> vala, az Efraimiták közül. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
A tizenkettediknek <i>vezére</i> a tizenkettedik hónapban a Nétófátbeli Héldai vala, Othniel <i>nemzetségéből</i> való. Az ő csapatja is huszonnégyezerből állott.


text:
<pb/>Izráel nemzetségei között, a Rubeniták <f>[7†]</f> előljárója Eliézer, a Zikri fia; a Simeonitáké Sefátiás, a Maaka fia.


text:
Manasse Gileád földén való félnemzetségének Iddó, a Zekáriás fia; Benjáminnak Jaasiel, az Abner <f>[9†]</f> fia;


text:
Nem <f>[10†]</f> számláltatá meg pedig Dávid azokat, a kik húsz esztendőn alól valának; mert az Úr megigérte, hogy megsokasítja Izráelt, mint az égnek csillagait.


text:
Joáb, a Séruja fia megkezdé <f>[11†]</f> a számlálást, de véghez nem vivé, mivelhogy e miatt <i>Istennek</i> haragja támadt Izráel ellen. Ez okból a szám nem vétetett fel a Dávid király krónikájának száma közé.


text:
A király kincsének <i>gondviselője</i> vala Azmávet, az Adiel fia; a mezőkön, a városokban, a falvakban, a várakban való kincseknek pedig Jónatán, az Uzziás fia volt a <i>gondviselője;</i>


text:
A szőlőmívesek felett volt a Rámátbeli Simei, és a szőlőkben levő boros tárházak felett a Sifmitbeli Zabdi;


text:
Az olajfák és a mezőn való fügefák <i>mívesei</i> felett a Gideritbeli Baálhanán; az olajos tárházak felett Joás;


text:
A Sáron <i>mezején</i> legelő barmok felett a Sáronbeli Sitrai; a völgyekben <i>legelő</i> barmok felett pedig Sáfát, az Adlai fia.


text:
Jónatán, a Dávid nagybátyja főtanácsos vala, a ki értelmes és írástudó ember volt. Jéhiel, a Hakhmóni fia pedig a király fiaival vala.


text:
Akhitófel is a királynak <f>[12†]</f> tanácsosa volt. Arkites Khúsai pedig <f>[13†]</f> a király barátja.


text:
Akhitófel után volt Jójada, a Benája fia, és Abjátár; a király hadának fővezére pedig <f>[14†]</f> Joáb.


text:
<pb/>Egybehívatá pedig Dávid Jeruzsálembe az Izráel <f>[1†]</f> összes fejedelmeit, a nemzetségek fejedelmeit, a király szolgálatában levő csapatok előljáróit, az ezredeseket, a századosokat, a király minden jószágának és marhájának gondviselőit, a maga fiait is, udvariszolgáival, a harczosokat minden erős vitézivel egyetemben.


text:
És felálla Dávid király az ő lábaira, és monda: Halljátok meg <i>szómat</i> atyámfiai és én népem! <f>[2†]</f> Elvégezém szívem szerint, hogy az Úr szövetsége ládájának nyugodalmas házat csináltatnék és a mi Istenünk lábainak zsámolyt; hozzá is készítettem <i>mindent</i> az építéshez.


text:
De az Isten monda nékem: Ne <f>[3†]</f> <i>te</i> csinálj házat az én nevemnek; mert hadakozó ember vagy, <i>sok</i> vért is ontottál <i>immár. </i>


text:
Engem választa az Úr, Izráel Istene az én atyámnak egész házából, hogy lennék királya az Izráel népének mindörökké; mert Júdát <f>[4†]</f> választotta előljárónak és a Júda törzsében az én atyámnak <f>[5†]</f> háznépét; az én atyámnak fiai közül pedig engem méltóztatott királylyá tenni egész Izráel felett.


text:
És minden fiaim közül (mert az Úr sok fiakat adott nékem) választotta Salamont az én fiamat, hogy ülne az Úr királyságának székében Izráel felett.


text:
És monda nékem: Salamon <f>[6†]</f> a te fiad építi meg az én házamat és az én pitvarimat; mert én őt magamnak fiamul választottam, és én is néki atyja leszek;


text:
Megerősítem az ő királyságát mindörökké; ha <f>[7†]</f> az én parancsolatimat és ítéletimet szorgalmatosan megtartándja, a mint e mai napon.


text:
Most azért az egész Izráelnek, az Úr gyülekezetének szeme előtt és a mi Istenünk hallására: őrizzétek s keressétek az Úrnak a ti Istenteknek minden parancsolatit, <f>[8†]</f> hogy bírhassátok e jó földet, és hogy örökségül hagyhassátok fiaitokra is magatok után mindörökké.


text:
Te azért, fiam, Salamon, ismerd meg a te atyád Istenét, és szolgálj néki tökéletes szívvel és jó kedvvel; mert az Úr minden szívbe belát és minden <i>emberi</i> gondolatot jól ért. Hogyha őt keresénded, megtalálod; ha ellenben őt elhagyándod, <f>[9†]</f> ő is elhagy téged mindörökké.


text:
Most azért, mivelhogy az Úr választott téged, hogy néki szent házat építs: légy erős és készítsd meg azt.


text:
<pb/>Akkor átadá Dávid az ő fiának, Salamonnak a tornácznak, annak házacskáinak, kincstartó helyeinek, felházainak és belső kamaráinak, a kegyelem táblája helyének is <f>[10†]</f> formáját,


text:
És mindennek formáját, a melyeket szívében elgondolt vala, az Úr házának pitvarai felől, az Isten háza kincsének és a szent kincseknek számára köröskörül levő minden kamarák felől.


text:
A papok és Léviták csapatjainak <i>háza</i>, az Úr háza szolgálatának minden munkája és az Úr háza szolgálatára való minden eszköz felől.


text:
Azután aranyat <f>[11†]</f> mérték szerint, a különböző szolgálatok eszközei számára; mértékkel minden ezüst eszközök és a különböző szolgálatok eszközei számára.


text:
<i>Vagyis</i> aranyat mértékkel az arany gyertyatartókra és azok arany szövétnekére, mértékkel mindenik gyertyatartóra és annak szövétnekire, s az ezüst gyertyatartókra mértékkel, a gyertyatartóra és annak szövétnekire, mindegyik gyertyatartó rendeltetése szerint.


text:
És aranyat mértékkel, a szent kenyerek asztalai, minden asztal számára, azonképen ezüstöt az ezüst asztalok számára.


text:
A villákra, medenczékre és kancsókra tiszta aranyat; az arany poharakra is <i>bizonyos</i> mérték szerint ada aranyat, minden pohárra; és az ezüst poharakra ezüstöt <i>bizonyos</i> mértékkel, minden pohárra.


text:
A füstölő oltár számára megtisztított aranyat mérték szerint; aranyat a <f>[12†]</f> szekérnek <i>azaz</i> a <f>[13†]</f> Kéruboknak mintázására, a kik kiterjesztett <i>szárnyakkal</i> az Úr szövetségének ládáját befedezik.


text:
Mindezek az Úr kezétől írattattak meg, a ki engem megtanított az egész alkotmány <f>[14†]</f> formájára.


text:
Monda ezek után Dávid Salamonnak, az ő fiának: Légy bátor és erős, és kezdj hozzá, semmit ne félj és ne rettegj; mert az Úr Isten, az én Istenem veled <f>[15†]</f> lészen, téged el nem hagy, tőled el sem távozik, míglen elvégzed az Úr háza szolgálatának minden <f>[16†]</f> művét.


text:
Ímé, itt vannak a papok és Léviták csapatjai az Isten házának minden szolgálatára, veled lesznek minden munkában készségesen bölcseséggel, a fejedelmek is és az egész nép minden dolgaidra nézve.


text:
<pb/>Azután monda Dávid király az egész gyülekezetnek: <i>Ím látjátok, </i>hogy egyedül az én fiamat Salamont <f>[1†]</f> választotta Isten, a ki még gyermek és gyenge; a munka pedig nagy, mert nem emberé lészen az a ház, hanem az Úr Istené.


text:
Én pedig teljes tehetségem szerint az én Istenem háza számára <i>bőségesen</i> szereztem aranyat az arany <i>szerszámok</i>ra, ezüstöt az ezüst <i>szerszámok</i>ra, rezet a rézre, vasat a vasra, fákat a fákra, ónyxköveket, foglalni való köveket, veres köveket, különb-különbszínű köveket; mindenféle drágaköveket; márványköveket is bőséggel.


text:
Ezenfölül, mivel nagy kedvem van az én Istenem házához, a mi kincsem, aranyam <f>[2†]</f> és ezüstöm van, oda adom az én Istenem házának szükségére, azok mellett, <f>[3†]</f> a melyeket szereztem a szentház számára.


text:
Háromezer tálentom aranyat Ofir aranyából és hétezer tálentom tiszta ezüstöt, a házak falainak <f>[4†]</f> beborítására.


text:
Aranyat az arany <i>szerszámok</i>ra, ezüstöt az ezüstre és minden szükségre, a mesteremberek kezéhez. És ha valaki <i>még</i> adni akar, szabad akaratja szerint, töltse meg az ő kezét ma és <i>adjon, a mit akar</i> az Úrnak.


text:
Azért szabad akaratjok szerint adának <i>ajándékokat</i> az atyák fejedelmei, az Izráel nemzetségeinek fejedelmei, az ezredesek, századosok és a király dolgainak fejedelmei.


text:
És adának az Isten házának szükségére ötezer tálentom aranyat és tízezer dárikot; tízezer tálentom ezüstöt és tizennyolczezer tálentom rezet és százezer tálentom vasat.


text:
És valakinél <i>drága</i>kövek találtatának, adák az Úr házának kincséhez, a Gersoniták közül való <f>[5†]</f> Jéhiel kezébe.


text:
<pb/>És örvendeze a sokaság, hogy szabad akaratjokból adának; mert tiszta szívökből adakozának az Úrnak; Dávid király is nagy örömmel örvendezett.


text:
Hálákat ada azért Dávid az Úrnak az egész gyülekezet előtt, és monda Dávid: Áldott vagy te, Uram, Izráelnek, a mi atyánknak Istene, öröktől fogva mind örökké!


text:
Oh Uram, tied a nagyság, hatalom, dicsőség, <f>[6†]</f> örökkévalóság és méltóság, sőt minden, valami a mennyben és a földön van, <i>tied</i>! Tied, oh Uram, az ország, te magasztalod fel magadat, hogy légy minden fejedelmek felett!


text:
A gazdagság és a dicsőség mind te tőled <i>vannak,</i> és te uralkodol mindeneken; a te kezedben van mind az erősség és <f>[7†]</f> mind a birodalom; a te kezedben van mindeneknek felmagasztaltatása és megerősíttetése.


text:
Mert micsoda vagyok én, és micsoda az én népem, hogy erőnk lehetne a szabad akarat szerint való <i>ajándék</i> adására, a mint tettünk? Mert tőled van minden, és a miket a te kezedből <f>[8†]</f> <i>vettünk, </i>azokat adtuk most néked.


text:
Mert mi csak jövevények vagyunk te <f>[9†]</f> előtted és zsellérek, a mint a mi atyáink is egyenként; a mi <i>életünk</i> napjai olyanok e földön, mint az árnyék, melyben <f>[10†]</f> állandóság nincsen.


text:
Oh mi Urunk Istenünk! mind ez a gazdagság, a mit gyűjtöttünk, hogy néked és a te szent nevednek házat építsünk, a te kezedből való és mindazok tiéid!


text:
Jól tudom, oh én Istenem, hogy te a szívet <f>[11†]</f> vizsgálod és az igazságot szereted. Én mindezeket tiszta szívemből, nagy jó kedvvel adtam, s látom, hogy a te néped is, a mely itt jelen van, nagy örömmel, szabad akaratja szerint adta ezeket néked.


text:
Oh Uram, Ábrahámnak, <f>[12†]</f> Izsáknak és Izráelnek, a mi atyáinknak Istene, tartsd meg mindörökké ezt az <f>[13†]</f> érzést a te néped szívében, és irányítsd az ő szívöket te feléd!


text:
Salamonnak pedig, az én fiamnak adj tökéletes szívet, hogy a te parancsolatidat, bizonyságtételeidet és rendelésidet megőrizhesse, s hogy mindazokat megcselekedhesse, s felépíthesse azt a házat, a melyet én megindítottam.


text:
<pb/>És szóla Dávid az egész gyülekezethez: Kérlek, áldjátok az Urat, a ti Isteneteket. Áldá azért az egész gyülekezet az Urat, az ő atyáik Istenét; s leborulván, tisztelék az Urat és a királyt.


text:
És áldozának az Úrnak áldozatokkal, és áldozának egészen égőáldozatokkal az Úrnak másnapon, ezer tulkot, ezer kost, ezer bárányt italáldozataikkal, és sokféle áldozatokkal az egész Izráelért.


text:
S evének és ivának az Úr előtt azon a napon nagy vígasságban. Azután Salamont, a Dávid fiát másodszor is királylyá <f>[14†]</f> tevék és felkenék őt az Úrnak, hogy lenne fejedelem; Sádókot is fölkenék a főpapságra.


text:
És üle Salamon az Úr székébe, mint király az ő atyjának, Dávidnak helyében, és <i>mindenben</i> szerencsés vala, mert engedelmeskedék néki az egész Izráel.


text:
A fejedelmek és a hatalmasok, sőt a Dávid király fiai is mindnyájan kezet adának, <f>[15†]</f> hogy Salamon királynak engedelmeskedni fognak.


text:
És igen felmagasztalá az Úr Salamont mind az egész Izráel népe előtt, és oly királyi méltóságot szerzett néki, a melyhez hasonló egy királynak <f>[16†]</f> sem volt ő előtte Izráelben.


text:
Az idő pedig, a melyben uralkodék Izráel felett, negyven esztendő. Hebronban uralkodék hét <f>[17†]</f> esztendeig, Jeruzsálemben pedig harminczháromig uralkodék.


text:
És meghala jó vénségben, életével, gazdagságával és minden <f>[18†]</f> dicsőségével megelégedve. És uralkodék az ő <f>[19†]</f> fia, Salamon helyette.


text:
Dávid királynak pedig úgy első, mint <f>[20†]</f> utolsó dolgai, ímé megirattak a Sámuel próféta könyvében és a Nátán próféta könyvében és a Gád próféta könyvében;


text:
Az ő egész országlásával, hatalmasságával és mind azzal, a mi az ő idejében történt vele, Izráellel és a föld minden országaival.


text:
<pb/>Megerősödék <f>[1†]</f> királyságában Salamon, a Dávid fia; és az Úr az ő Istene vele volt, és őt igen felmagasztalá.


text:
És szóla Salamon az egész Izráel népének, ezredeseknek, századosoknak, a bíráknak és egész Izráel minden előljáróinak <i>és</i> a családfőknek,


text:
Hogy elmennének Salamon és az egész gyülekezet ő vele a magaslatra, mely <f>[2†]</f> Gibeonban vala; mert ott volt az Isten gyülekezetének sátora, melyet Mózes, az Úr szolgája csinált vala a pusztában;


text:
De az Isten ládáját Dávid már felvitte <f>[3†]</f> volt Kirját-Jeárimból arra a <i>helyre,</i> melyet készített számára Dávid; mert sátort állított fel számára Jeruzsálemben.


text:
A rézoltár azonban, <f>[4†]</f> melyet Bésaléel, az Uri fia csinált, a ki a Huri fia volt, ott volt az Úr sátora előtt; felkeresé tehát azt Salamon és a gyülekezet.


text:
És áldozék ott Salamon a rézoltáron az Úr előtt, mely a gyülekezetnek sátorában vala, áldozék azon ezer égőáldozatot.


text:
<pb/>Azon éjszaka megjelenék az Isten Salamonnak, és monda néki: <f>[5†]</f> Kérj a mit akarsz, hogy adjak néked.


text:
És monda Salamon az Istennek: Te nagy irgalmasságot cselekedtél az én atyámmal, Dáviddal; és ő helyette engemet királylyá <f>[6†]</f> tettél.


text:
Most, oh Uram Isten, legyen állandó a te beszéded, <f>[7†]</f> <i>melyet szólottál volt</i> az én atyámnak, Dávidnak; mert te választottál engem királylyá e nép felett, mely <i>oly</i> sok, mint a földnek pora.


text:
Most azért adj nékem bölcseséget és <f>[8†]</f> tudományt, hogy a te néped előtt mind ki-, mind bemehessek; mert vajjon kicsoda <f>[9†]</f> kormányozhatja ezt a te nagy népedet?


text:
Akkor monda az Isten Salamonnak: Minthogy ez volt a te szívedben, és nem kértél tőlem gazdagságot, kincset és tisztességet, avagy a téged gyűlölőknek lelkét, sem hosszú életet magadnak nem kértél, hanem kértél magadnak bölcseséget és tudományt, hogy kormányozhasd az én népemet, mely felett királylyá tettelek téged:


text:
A bölcseséget és a tudományt megadtam néked, sőt gazdagságot, kincset és tisztességet is olyat adok néked, a melyhez <f>[10†]</f> hasonló nem volt sem az előtted, sem az utánad való királyoknak.


text:
És visszatére Salamon Jeruzsálembe a Gibeon hegyéről, a gyülekezet sátora elől és uralkodék az Izráelen.


text:
Szerze Salamon szekereket és lovagokat; és vala néki <f>[11†]</f> ezernégyszáz szekere és tizenkétezer lovagja, a kiket helyheztete a szekerek városaiba és Jeruzsálembe a király mellé.


text:
És felhalmozá a király az ezüstöt és aranyat, <f>[12†]</f> mint a köveket, Jeruzsálemben; a czédrusfákat is felhalmozá, mint a vadfügefákat, melyek a lapályon nagy tömegben vannak.


text:
És Salamonnak hoznak vala lovakat Égyiptomból; mert a király kereskedői sereggel vették volt meg a lovakat szabott áron.


text:
És mikor feljőnek vala, hozának Égyiptomból egy szekeret hatszáz ezüst <i>siklusért,</i> egy-egy lovat százötven ezüst <i>siklusért;</i> és ugyan csak ők szállították ezeket a Hitteusok minden királyainak és Siria királyainak.


text:
És rendele Salamon hetvenezer férfit teherhordásra, nyolczvanezer férfit favágásra a hegyen; háromezerhatszáz felügyelőt azokhoz.


text:
És külde Salamon a tírusbeli Hirám királyhoz, mondván: A mint az én atyámmal, Dáviddal <f>[1†]</f> cselekedtél, a kinek küldöttél czédrusfákat, hogy építene magának házat, melyben laknék;


text:
Úgy én az én Uram Istenem nevének akarok házat építeni, hogy néki szenteljem, és abban füstölő szerekkel jó illatot gerjeszszek, <f>[2†]</f> hogy folytonosan szent kenyerek <i>álljanak előtte,</i> s minden <f>[3†]</f> reggel és este égőáldozatot <i>áldozzak </i>szombatnapokon, az új holdnak napjain, és az Úrnak a mi Istenünknek <f>[4†]</f> szentelt ünnepeken, melyeket örökké kell cselekedniök az Izráelitáknak.


text:
A ház pedig, a melyet építeni szándékozom, igen nagy <f>[5†]</f> lesz, mert a mi Istenünk nagyobb minden isteneknél.


text:
De kinek volna annyi ereje, hogy néki házat csinálhatna? Az ég és az egeknek egei <f>[6†]</f> őt be nem foghatják, s ki vagyok én is, hogy néki házat csinálhassak? hanem hogy csak jóillatot tegyenek abban ő előtte.


text:
Most azért küldj hozzám tudós mesterembert, a ki tudjon készíteni aranyból, ezüstből, rézből, vasból, bíborból, karmazsinból és kék bíborból; a ki tudjon metszéseket metszeni az én mesterembereimmel együtt, a kik Júdában és Jeruzsálemben vannak, a kiket az én atyám, Dávid <f>[7†]</f> szerzett.


text:
Annakfelette küldj czédrusfákat, fenyőfákat és ébenfákat a Libánusról, mert tudom, hogy a te szolgáid tudják vágni a Libánusnak fáit; és ímé az én szolgáim is a te szolgáiddal <i>lesznek. </i>


text:
És ímé a munkásoknak, a favágóknak, a te szolgáidnak adok húszezer véka <f>[9†]</f> cséplett búzát és húszezer véka árpát, húszezer báth bort és húszezer báth olajat.


text:
Felele pedig Hírám, a Tírus királya levélben, melyet külde Salamonnak: Mivelhogy az Úr szerette az ő népét, azért adott téged nékik királyul.


text:
Ismét monda Hírám: Áldott az Úr, az Izráel Istene, a ki mind a mennyet, mind a földet teremtette; a ki ilyen bölcs, tudós, okos és értelmes fiat adott volt Dávid királynak, a ki mind az Úrnak házat, mind magának királyi palotát akar építeni.


text:
Ímé küldöttem azért bölcs, tudós és értelmes férfit, <i>a ki</i> <i>az</i> én atyámé, Húrámé <i>volt;</i>


text:
A Dán <i>nemzetségének</i> leányai közül való asszony fiát (és az ő atyja Tírus városából való), a ki tud készíteni aranyból, <f>[10†]</f> ezüstből, rézből, vasból, kövekből, fákból, bíborból, kék bíborból, lenből és karmazsinból és mindenféle metszést metszeni és minden remekművet elkészíteni, a melyekkel megbízatik, a te tudós mesterembereiddel és az én uramnak, Dávid királynak, a te atyádnak tudós mestereivel egyben.


text:
Azért most, a mely búzát, árpát, olajat és bort <f>[11†]</f> igért az én uram, küldje el az ő szolgáinak;


text:
Mi pedig a Libánuson vágunk fát, a mennyire néked szükséged lesz, és elviszszük azokat szálakon a <f>[12†]</f> tengeren Joppéhoz, és te onnét vitessed Jeruzsálembe.


text:
Megszámláltata <f>[13†]</f> azért Salamon minden idegen férfit az Izráel földén, az ő atyjának, Dávidnak <f>[14†]</f> megszámláltatása után és találtatának százötvenháromezerhatszázan.


text:
És választa azok közül hetvenezer teherhordót, <f>[15†]</f> favágásra pedig a hegyen nyolczvanezeret; pallérokul, a kik a népet szorgalmaztatnák, <i>rendele</i> háromezerhatszázat.


text:
<pb/>Elkezdé építtetni <f>[1†]</f> Salamon az Úr házát Jeruzsálemben a Mórija hegyén, mely Dávidnak, az <f>[2†]</f> ő atyjának megmutattatott, azon a helyen, melyet készített vala Dávid a Jebuzeus Ornán szérűjén.


text:
Elkezdé pedig az építést a második hónap második <i>nap</i>ján, királyságának negyedik esztendejében.


text:
És ilyen alapot vetett Salamon az Isten házának építésénél: hosszúsága a régi mérték szerint vala hatvan sing, szélessége húsz sing.


text:
És a tornácz a <i>templom</i> hosszában, a ház szélessége szerint, húsz sing volt, a magassága pedig százhúsz sing; és beborítá azt belől tiszta aranynyal.


text:
A derék házat pedig megbélelteté fenyőfákkal és finom aranynyal borítá be, melyen pálmafákat és lánczokat metszete.


text:
És beboríttatá a háznak gerendáit, ajtómellékit, falait és annak ajtait is aranynyal; és metszete a háznak falaira Kérubokat.


text:
Megcsináltatá a szentek-szentjét is, melynek hosszasága a derék háznak szélességével arányban húsz sing, szélessége is húsz sing volt, és beboríttatá azt <f>[3†]</f> hatszáz tálentom finom aranynyal.


text:
És csináltatott a szentek-szentjébe két <f>[4†]</f> Kérubot is, szoborműveket, és beboríták azokat aranynyal.


text:
A Kérubok szárnyainak hosszúsága húsz sing vala; egyik szárnya öt sing, és a háznak falát érinté; a másik szárnya is öt sing és a másik Kérub szárnyát érinté.


text:
A másik Kérubnak szárnya is, a mely öt sing volt, a háznak falát érinté; a másik szárnya pedig, a mely ismét öt sing volt, a másik Kérub szárnyát érinté.


text:
Úgy, hogy a Kérubok szárnyai húsz singnyire valának kiterjesztve; lábaikon <f>[5†]</f> állának, és arczuk befelé.


text:
Annakfelette függönyt is <f>[6†]</f> csináltata, kék és piros bíborból és karmazsinból és lenből, melyre Kérubokat csináltatott.


text:
Két <f>[7†]</f> oszlopot is csináltata a ház előtt, a melyeknek hossza harminczöt sing vala, és gömböt felül mindenikre, a mely öt sing vala.


text:
És csináltatott lánczokat is, <i>mint</i> a belső <f>[8†]</f> részben, s az oszlopok tetejére helyhezteté; és száz gránátalmát is csináltatott, s a lánczokba helyhezteté.


text:
És felállítá ez oszlopokat a templom előtt: egyiket jobbfelől, a másikat balfelől. És nevezé a <f>[9†]</f> jobbfelől valót Jákinnak, a balfelől valót pedig Boáznak.


text:
<pb/>Csináltatott rézoltárt is, melynek hosszúsága húsz sing, szélessége is húsz sing, magassága pedig tíz sing vala.


text:
Csináltatott öntött tengert is, mely egyik szélétől fogva a másik széléig tíz sing <f>[1†]</f> vala, köröskörül kerek, és öt sing magas, és harmincz sing zsinór érte be a kerületit.


text:
Az alatt ökör alakok valának köröskörül, tíz lévén egy singnyire, a melyek kört alkotának a tenger körül; az ökör alakok két renddel valának öntve ugyanazon öntésből.


text:
Tizenkét ökrön állott; három északra fordulva, három nyugotra, három délre és három napkeletre, és a tenger felül <i>vala</i> rajtok, hátuk pedig mind befelé.


text:
Vastagsága egy tenyérnyi volt, és karimája olyan, mint a pohár ajaka, <i>vagy</i> a liliom virága; és háromezer báth fért belé.


text:
Csináltatott annakfelette tíz <f>[2†]</f> mosdómedenczét, és ötöt helyheztete jobbkéz felől, ötöt pedig balkéz felől, hogy azokban mossanak, mossák azt, a mi áldozatra való; a tenger pedig <i>a végre vala,</i> hogy abban mosakodjanak a papok.


text:
Csináltatott tíz arany <f>[3†]</f> gyertyatartót is, az utasítás szerint, és helyhezteté a templomban, ötöt jobbkéz felől, ötöt balkéz felől.


text:
Csináltatott tíz asztalt is, a melyeket helyheztete a templomban, ötöt jobbkéz felől, ötöt balkéz felől; csináltatott száz arany medenczét is.


text:
Megcsináltatá a papok pitvarát is és a nagy tornáczot; és ajtókat a tornáczra, s azok ajtait rézzel borítá be.


text:
Húrám fazekakat, lapátokat és medenczéket is csinált. És elvégezé Húrám a mívet, a melyet csinálnia kellett Salamon királynak, az Isten házában;


text:
<i>Tudniillik</i> a két oszlopot <f>[5†]</f> és a két kerek gömböt a két oszlop tetejére, és a két hálót a két kerek gömb befedezésére, a melyek az oszlopok tetején valának.


text:
És négyszáz gránátalmát a két hálóra; két rend gránátalmát minden hálóba a két kerek gömb befedezésére, a melyek az oszlopok tetején valának.


text:
Fazekakat, lapátokat és villákat. Mindezen eszközöket Húrám az ő atyja tiszta rézből csinálta Salamon királynak az Úr háza számára.


text:
És megcsináltata Salamon minden egyéb felszerelést is, mely az Úr házához <i>szükséges volt:</i> az arany oltárt és az asztalokat, a melyeken a szent kenyerek <i>voltak. </i>


text:
A <f>[9†]</f> gyertyatartókat és azoknak szövétnekeit is, hogy égjenek azok rendeltetésök szerint a szentek-szentje előtt, finom aranyból.


text:
És az ollókat, medenczéket, tálakat és tömjénezőket finom aranyból, és a ház kapuját, a szentek-szentjéhez <i>való bejárat</i> belső ajtóit és a templom házának belső ajtóit aranyból.


text:
<pb/>És elvégezteték <f>[1†]</f> az egész mű, a melyet Salamon király csinála az Úr házához. És bevivé <f>[2†]</f> Salamon Dávidtól, az ő atyjától, <i>Istennek</i> szenteltetett jószágot, az ezüstöt, aranyat és az összes edényeket, és helyhezteté azokat az Isten házának kincsei közé.


text:
Akkor Salamon összegyűjté az Izráel <f>[3†]</f> véneit és a nemzetségek összes fejedelmeit és az Izráel háznépének fejedelmeit Jeruzsálembe, hogy felvigyék az Úr szövetségének ládáját a <f>[4†]</f> Dávid városából, a mely a Sion.


text:
És felvivék a ládát, a gyülekezet sátorát <f>[6†]</f> és minden szent edényeket, a melyek a sátorban valának; felvivék azokat a papok <i>és</i> Léviták.


text:
Salamon király pedig és az Izráel egész gyülekezete, a mely ő hozzá gyűlt, <i>megy vala</i> a láda <f>[7†]</f> előtt, áldozván juhokkal és ökrökkel, a melyek meg sem számláltathatnának, sem meg nem irattathatnának sokaságuk miatt.


text:
És bevivék a papok az Úr szövetségének ládáját az ő helyére, az <i>Isten</i> házának belső részébe, a szentek-szentjébe, a Kérubok <f>[8†]</f> szárnyai alá.


text:
A Kérubok pedig szárnyaikat kiterjesztik vala a láda felett, és befedezik vala a Kérubok a ládát és annak rúdjait felülről.


text:
Azután kijebb vonták annak rúdjait, úgy hogy a rudaknak végei láthatók valának a ládán kivül, a legbelső rész felől, de kivülről nem voltak láthatók. És ott volt mind e mai napig.


text:
Nem volt egyéb a ládában, hanem csak Mózes két <f>[9†]</f> táblája, melyeket ő a Hóreb <i>hegyén</i> tett vala <i>abba,</i> a mikor az Úr szövetséget kötött Izráel fiaival, mikor kijövének Égyiptomból.


text:
Lőn pedig, mikor a papok kijöttek a szent helyből, (mert a papok mindnyájan, a kik ott valának, magokat megszentelték <f>[10†]</f> vala és akkor nem kellett megtartaniok az ő sorrendjöket,


text:
Annakokáért az énekes Léviták mind, a mennyien valának, <f>[11†]</f> Asáf, Hémán, Jedutun, az ő fiaik és testvéreik fehér ruhákban, czimbalmokkal, lantokkal és cziterákkal állanak vala napkelet felől az oltárnál és ő velök százhúsz kürtölő pap;


text:
Mert a kürtölőknek és éneklőknek tisztök vala egyenlőképen zengeni az Úrnak dícséretére és tiszteletére.) És mikor nagy felszóval énekelnének kürtökkel, czimbalmokkal és <i>mindenféle</i> zengő szerszámokkal, dícsérvén az Urat, hogy ő igen <f>[12†]</f> jó és örökkévaló az ő irgalmassága: akkor a ház, az Úrnak háza megtelék köddel,


text:
Annyira, hogy meg sem állhattak a papok az ő szolgálatjukban a <f>[13†]</f> köd miatt, mert az Úr dicsősége töltötte vala be az Istennek házát.


text:
Azután megfordult a király, <f>[3†]</f> és megáldá Izráel egész gyülekezetét; és Izráel egész gyülekezete felállott.


text:
És monda: Áldott az Úr, Izráel Istene, ki szólott volt az ő szája által az én atyámnak, <f>[4†]</f> Dávidnak, és <i>hatalmas</i> kezeivel beteljesítette, mondván:


text:
Attól a naptól fogva, a melyen kihozám az én népemet Égyiptom földéből, soha nem választottam egyetlen várost sem az Izráel minden nemzetségei közül, hogy házat építenének, a melyben lenne az én nevem, sem férfit nem választottam, hogy az én népemnek Izráelnek vezére lenne.


text:
Hanem Jeruzsálemet <f>[5†]</f> választottam, hogy az én nevem abban lenne, és választám Dávidot, hogy <i>vezére</i> lenne az én népemnek, Izráelnek.


text:
Ámbár az én atyám, <f>[6†]</f> Dávid elvégezé magában, hogy házat építene az Úrnak, Izráel Istenének,


text:
De az Úr azt mondotta Dávidnak, az én atyámnak: Azt, hogy arra gondoltál, hogy az én nevemnek házat építs, jól tetted, hogy szívedben ezt elvégezted;


text:
Mégis nem te építesz házat nékem, hanem a te fiad, a ki a te ágyékodból származik, <f>[7†]</f> ő épít az én nevemnek házat.


text:
És beteljesíté most az Úr az ő beszédét, a melyet szólott; mert felkelék az én atyám Dávid helyett, és ülék az Izráel királyi székébe, a mint az Úr megmondotta volt; és megépítém a házat az Úrnak, Izráel <f>[8†]</f> Istene nevének.


text:
És abba helyeztem a ládát, a melyben az Úrnak szövetsége <f>[9†]</f> van, melyet szerzett volt az Izráel fiaival.


text:
És oda állott <f>[10†]</f> <i>Salamon</i> az Úr oltára elé, az Izráel egész gyülekezetével szemben, és kezeit kiterjesztette.


text:
Salamon pedig egy széket csináltatott vala rézből, a melyet a tornácznak közepén helyeztetett el, melynek hossza öt sing, szélessége is öt sing, magassága pedig három sing vala. Felálla abba, és térdeire esvén az egész Izráel gyülekezete előtt, kezeit az ég felé kiterjeszté,


text:
És monda: Oh Uram, Izráelnek Istene, <f>[11†]</f> nincsen hozzád hasonló Isten sem mennyben, sem földön, a ki megtartod a te fogadásodat és irgalmasságodat a te szolgáidhoz, a kik te előtted teljes szívvel járnak!


text:
Ki megtartottad a te szolgádnak, az én atyámnak, Dávidnak, a mit szólottál néki; mert te magad szólottál, és kezeiddel beteljesítéd, a mint e mai napon megtetszik.


text:
Most azért, oh Uram, Izráelnek Istene, tartsd meg, a mit a te szolgádnak, Dávidnak, az én atyámnak igértél, mondván: Nem <f>[12†]</f> fogy el előttem a te magodból való férfiú, a ki az Izráelnek királyiszékiben üljön; csakhogy <f>[13†]</f> a te fiaid őrizzék meg az ő útjokat, hogy az én törvényemben járjanak, mint te én előttem jártál.


text:
Most azért, oh Uram, Izráelnek Istene, bizonyosodjék meg a te beszéded, melyet szólottál volt a te szolgádnak, Dávidnak!


text:
(Avagy lakozhatnék-é valósággal az Isten e földön az emberek között? Ím az <f>[14†]</f> egek és az egeknek egei téged be nem foghatnak, mennyivel kevésbbé e ház, a melyet én építettem.)


text:
És tekints a te szolgád könyörgésére és imádságára, oh én Uram Istenem, meghallgatván kiáltását és könyörgését, a melylyel könyörög a te szolgád előtted!


text:
Hogy a te szemeid éjjel és nappal figyelmezzenek e házra, e helyre, a melyről azt mondottad, hogy nevedet <f>[15†]</f> abba helyezénded, meghallgatván könyörgését a te szolgádnak, a mikor e helyen könyörögne.


text:
Hallgasd meg azért a te szolgádnak és a te népednek Izráelnek könyörgését, a mikor könyörögni fognak e helyen; hallgasd meg a te mennyei lakhelyedből, és meghallgatván őket, légy kegyelmes!


text:
Mikor valaki vétkezéndik felebarátja ellen, és esküre <f>[16†]</f> köteleztetik, hogy megesküdjék, és ő ide jő, megesküszik oltárod előtt ebben a házban,


text:
Te hallgasd meg a mennyből és vidd véghez, és tégy igaz ítéletet a te szolgáid között, az istentelent megbüntetvén, fejére fordítván az ő útját; és az igazat megigazítván, megfizetvén néki az ő igazsága szerint.


text:
Mikor pedig megverettetik a te néped, az Izráel az ő <f>[17†]</f> ellenségeitől, mivel te ellened vétkeztek; és <i>hozzád</i> visszatérve vallást tesznek a te nevedről, könyörögnek és imádkoznak te előtted e házban:


text:
Te hallgasd meg a mennyből, és bocsásd meg a te népednek, az Izráelnek bűnét, és hozd vissza őket arra a földre, a melyet adtál nékik és az ő atyáiknak.


text:
Mikor az ég berekesztetik <f>[18†]</f> és nem lészen eső, mivel vétkeztek te ellened; és imádkozni fognak e helyen és vallást tesznek a te nevedről és megtérnek bűneikből, mert te sanyargatod őket:


text:
Te hallgasd meg a mennyből, és légy kegyelmes a te szolgáidnak és a te népednek, az Izráelnek; minekutána őket megtanítándod az igaz útra, a melyen járjanak; és adj esőt a te földedre, a melyet adtál a te népednek örökségül.


text:
Éhség <f>[19†]</f> ha lesz a földön, ha döghalál, aszály, ragya, sáska, cserebogár; ha az ő ellensége <f>[20†]</f> szorongatja az ő birodalmának földében; ha bármiféle csapás és nyomorúság <i>jövend</i> reájok:


text:
A ki akkor könyörög és imádkozik, legyen az bárki; vagy a te néped, az Izráel, ha elismeri kiki az ő csapását és fájdalmát, és kezeit e házban <f>[21†]</f> kiterjeszténdi:


text:
Te hallgasd meg a mennyből, a te lakhelyedből és légy kegyelmes, és kinek-kinek fizess az ő útai szerint, a <f>[22†]</f> mint megismerted az ő szívét, mert egyedül csak te ismered az emberek fiainak szívét;


text:
Hogy féljenek téged, járván a te útaidon, míg élnek e föld színén, a melyet adtál volt a mi atyáinknak.


text:
Sőt még az idegent is, <f>[23†]</f> a ki nem a te néped, az Izráel közül való, ha eljövend messze földről a te nagy nevedért és a te hatalmas kezedért és a te kiterjesztett karodért, mikor ide jutván, könyörögnek e házban:


text:
Te hallgasd meg a mennyből, a te lakóhelyedből, és add meg az idegennek mindazt, a miért könyörög hozzád, hogy megismerjék a földnek minden népei a te nevedet, és tiszteljenek téged úgy, mint a te néped, az Izráel, és ismerjék meg, hogy a te nevedről neveztetik e ház, a melyet én építettem.


text:
Ha a te néped hadba megy ki az ő ellensége ellen azon az úton, a melyen elbocsátod őket; ha könyörögnek, hozzád <i>fordulván</i> e város felé, a melyet választottál magadnak, és e ház <f>[24†]</f> felé, a melyet a te nevednek építettem:


text:
Ha vétkeznek ellened (mert nincsen ember, a ki nem <f>[25†]</f> vétkeznék) és reájok megharagudván, az ellenség kezébe adándod és őket fogságba viendik azok, a kiktől megfogattak, messze földre vagy közelre,


text:
És ha az <i>idegen</i> földön, a hol fogva tartatnak, magokba szállnak, és megtérvén, az ő fogságuk helyén könyörögnek hozzád, és ezt mondandják: Vétkeztünk, hamisan és gonoszul cselekedtünk;


text:
És megtérendenek te hozzád teljes szívökből és teljes lelkökből az ő fogságuk földében, a hol őket fogva tartják, és könyörögnek <i>hozzád,</i> az ő földjüknek útja felé <i>fordulva,</i> a melyet adtál volt az ő atyáiknak, és e város felé, a melyet választottál <i>magadnak,</i> és <f>[26†]</f> e ház felé, a melyet a te nevednek építettem:


text:
Hallgasd meg akkor az ő <f>[27†]</f> könyörgésöket és imádságukat a mennyből, a te lakhelyedről, és szerezz nékik igazságot, és bocsásd meg a te népednek, hogy ellened vétkezett.


text:
Most azért, oh én Istenem, legyenek a te szemeid nyitva és füleid legyenek figyelmesek a könyörgésre ezen a helyen.


text:
És most kelj fel, <f>[28†]</f> oh Úr Isten, a te nyugodalmadba, <f>[29†]</f> te és a te hatalmasságodnak ládája! A te papjaid, oh Úr Isten, öltöztessenek fel <f>[30†]</f> üdvösséggel, és a te szenteid örvendezzenek a jóban.


text:
Oh Úr Isten, ne utáld meg a te felkenetett <i>király</i>od orczáját; emlékezzél meg Dávidhoz, a te szolgádhoz való <i>nagy</i> irgalmasságaidról!


text:
<pb/>És mikor Salamon elvégezte a könyörgést, tűz <f>[1†]</f> szálla le az égből, és megemészté az egészen égőáldozatot és a véres áldozatot, és az Úr dicsősége betölté a házat,


text:
És az Izráel fiai mindnyájan látták, a mikor alászálla a tűz és az Úr dicsősége a házra, és arczczal leborulának a föld felé a padlózatra, s imádák és tisztelék az Urat, hogy jó és <f>[2†]</f> az ő kegyelme mindörökké való!


text:
Áldozék Salamon király áldozatot huszonkétezer ökörrel és százhúszezer juhval; és <i>ekképen</i> szentelék fel az Úr házát a király és az egész nép.


text:
A papok pedig foglalatosok valának az ő tisztökben; a Léviták is az Úrnak <i>minden</i> zengő <f>[4†]</f> szerszámaival, a melyeket Dávid király készíttetett, hogy az Urat dícsérnék (mert örökkévaló <f>[5†]</f> az ő irgalmassága) a Dávid dicséretivel <i>mely</i> kezökbe <i>adatott;</i> a papok pedig trombitálának <f>[6†]</f> velök szemben, míg az egész Izráel ott álla.


text:
És felszentelé Salamon a középső pitvart, a mely az Úrnak háza előtt vala; mert ott szerze égőáldozatokat és hálaadóáldozatok kövéreit; mert a rézoltárra, <f>[7†]</f> a melyet Salamon készíttete, nem fér vala az égőáldozat, az ételáldozat és a <i>hálaadóáldozat</i> kövére.


text:
És Salamon ünnepet szerze ebben az időben hét napig, és vele együtt az egész Izráel, nagy gyülekezet, mely összegyülekezék Hámáttól fogva <f>[8†]</f> az Égyiptom patakáig.


text:
A nyolczadik napon pedig gyülekezést tartának, mert az oltár felszentelését hét napon át végezték és az ünnepet is hét <f>[9†]</f> napon.


text:
A hetedik hónapnak huszonharmadik <f>[10†]</f> napján elbocsátá a népet sátoraikba, vígan és megelégedve mindama jók felett, a melyeket cselekedett az Úr Dáviddal, Salamonnal és az ő népével Izráellel.


text:
<pb/>És Salamon bevégezé <f>[11†]</f> az Úr házát és a királyi palotát, s mindazt, a mit magában elhatározott Salamon, hogy megcsinál az Úr házában és a maga házában; szerencsésen <f>[12†]</f> bevégezé.


text:
Megjelenék pedig az Úr Salamonnak azon éjjel, s monda néki: Meghallgattam <f>[13†]</f> a te könyörgésedet, és e <f>[14†]</f> helyet magamnak áldozat házául választottam.


text:
Ímé, a mikor az eget <f>[15†]</f> bezárandom, hogy ne legyen eső; és a mikor parancsolok a sáskának, hogy a földet megemészsze; vagy a mikor döghalált bocsátandok az én népemre:


text:
És megalázza magát az én népem, a mely nevemről neveztetik, s könyörög és keresi az én arczomat, és felhagy az ő bűnös életmódjával: én is meghallgatom őket a mennyből, megbocsátom bűneiket, és megszabadítom földjüket.


text:
Most választottam és megszenteltem e házat, hogy az én nevem abban legyen mindörökké, és ott lesznek az én szemeim és az én szívem mindenkor.


text:
És ha te előttem járándasz, a mint járt Dávid, a te <f>[16†]</f> atyád, úgy cselekedvén mindenekben, a mint neked megparancsoltam, s az én rendelésimet és ítéletimet megtartándod:


text:
Megerősítem a te birodalmad trónját, a mint megigértem volt Dávidnak, a te atyádnak, mondván: Nem <f>[17†]</f> vétetik el a <i>te nemzetségedből való</i> férfiú az Izráel királyiszékiből.


text:
De hogyha ti elszakadtok, s rendelésimet és <f>[18†]</f> parancsaimat, a melyeket előtökbe adtam, elhagyjátok, s elmenvén, idegen isteneknek szolgálandotok és azok előtt meghajoltok:


text:
Kiszaggatom <f>[19†]</f> őket az én földemből, a melyet adtam volt nékik: és ezt a házat, a melyet az én nevemnek szenteltem, orczám elől elvetem; tanulságul és példabeszédül adom őket minden nemzetségnek.


text:
És ezen a házon, <f>[20†]</f> a mely felséges vala, minden elmenő álmélkodni fog, és azt mondja: Miért cselekedett így az Úr ezzel az országgal és ezzel a házzal?


text:
És azt felelik: Azért, mert <f>[21†]</f> elhagyták az Urat, atyáik Istenét, a ki őket kihozta volt Égyiptom földéből, és idegen istenekhez hajlottak, azokat imádták és azoknak szolgáltak; azért hozta reájok mind e veszedelmet.


text:
<pb/>Lőn pedig húsz esztendő mulva, a <f>[1†]</f> mi alatt Salamon megépíté az Úr házát és a maga palotáját:


text:
Azokat a városokat, a melyeket Hirám adott Salamonnak, megépíté Salamon, és Izráel fiait telepíté oda.


text:
Annakfelette mind a felső, mind az alsó Bethoront megépíté s megerősített városokká <i>tette</i> kőfalakkal, kapukkal és zárokkal.


text:
És Baalátot, s a tárházak minden városait, a melyek Salamonéi valának, a szekereknek és a lovagoknak minden városait; és mindent, a mihez Salamonnak kedve volt, megépíté Jeruzsálemben, <f>[2†]</f> a Libánuson <f>[3†]</f> és az ő egész birodalmának földén.


text:
Mindazt a népet, a mely megmaradt a Hitteusok közül, az Emoreusok, Perizeusok, Hivveusok és a Jebuzeusok közül, a kik nem az Izráel közül valók;


text:
Hanem azoknak fiai közül, a kik azon a földön ő utánok maradtak volt, a kiket az Izráel fiai ki nem irthattak, azokat Salamon adófizetőkké tevé mind e mai napig.


text:
De az Izráel fiai közül Salamon senkit nem tett szolgává az ő külső dolgaiban; mert ezek hadakozó férfiak voltak, és az ő hadnagyinak vezérei, s szekereinek és lovagjainak vezérei.


text:
És felviteté Salamon a Faraó leányát a Dávid városából a házba, a melyet néki <f>[4†]</f> épített vala; mert ezt mondá: Nem lakhatik az én feleségem az Izráel királyának, Dávidnak házában; mert szentséges <i>hely</i> az, mivel az Úr ládája abba <f>[5†]</f> vitetett.


text:
<pb/>Akkor égőáldozatokat áldozék Salamon az Úrnak az Úr oltárán, a melyet rakatott vala a tornácz előtt;


text:
Naponként áldozának <f>[6†]</f> azon, Mózes parancsolatja szerint, szombatnapokon, a hónapok első napjain, és évenként a főünnepeken <f>[7†]</f> háromszor; <i>tudniillik</i> a kovásztalan kenyerek ünnepén, a hetek ünnepén és a sátorok ünnepén.


text:
És elrendelé az ő atyjának, Dávidnak rendelése <f>[8†]</f> szerint a papok tisztét az ő szolgálatjokban, a Lévitákat is az ő tisztök szerint, hogy dícsérnék <i>az Istent</i> és szolgálnának a papok mellett naponként; az ajtónállókat is, az ő csoportjaik szerint minden kapuhoz, mert így volt az Isten emberének, Dávidnak parancsolatja.


text:
És nem tértek el a király parancsolatjától, <i>a melyet parancsolt vala</i> a papoknak és Lévitáknak minden dolog és a kincsek felől.


text:
<i>Ilyen módon</i> bevégződött Salamonnak minden munkája azon naptól, a mikor az Úr házának alapját letették, <f>[9†]</f> annak befejezéséig, a mikor immár az Úr háza elkészült.


text:
<pb/>Azután elméne Salamon Esiongáberbe és Elótba, a mely a <f>[10†]</f> tenger partján, Edom földén volt.


text:
És külde Hirám az ő szolgái által néki hajókat és szolgákat, a kik a tengeren jártasok valának, a kik menének a Salamon szolgáival együtt Ofirba, honnan négyszázötven tálentom aranyat hozának és vivék Salamon királynak.


text:
<pb/>A Séba <f>[1†]</f> királynéasszonya pedig hallván Salamon hírét, eljöve, hogy megkisértse Salamont nehéz kérdésekkel, Jeruzsálembe, igen nagy sereggel és tevékkel, a melyek hoznak vala fűszereket, igen sok aranyat és drágaköveket; és Salamonhoz méne, és beszélt vele mindenekről, a melyek szívén voltak.


text:
És Salamon megfelelt <f>[2†]</f> minden beszédeire, mert semmi sem volt Salamon elől elrejtve, a melyet meg nem mondhatott volna néki.


text:
És az ő asztalának étkeit, szolgáinak lakását és hivatalnokainak állását és öltözékeiket, pohárnokait s azoknak öltözékeit, és az ő áldozatát, a melylyel az Úrnak házában áldozott: a lélekzete is elállott.


text:
És monda a királynak: Mind igaz volt, a mit hallottam volt az én lakóföldemben a te dolgaidról és <f>[3†]</f> bölcseségedről;


text:
De hinni sem akartam azoknak beszédeit, míg én magam el nem jöttem és szemeimmel nem láttam. És ímé nékem a felét sem beszélték el a te bölcseséged nagyságának; felülmúltad a hírt, a melyet hallottam.


text:
Boldogok a te embereid és boldogok ezek a te szolgáid, a kik szüntelen udvarlanak néked, hogy hallhatják a <f>[4†]</f> te bölcseségedet!


text:
Legyen az Úr, a te Istened áldott, a ki téged annyira szeretett, hogy az ő székébe helyezett, hogy lennél az Úrnak, a te Istenednek királya; mivel a te Istened szerette Izráelt, hogy megerősítse őt mindörökké, azért tett téged királylyá felettök, hogy szolgáltass ítéletet és igazságot.


text:
És ada a királynak százhúsz tálentom aranyat és felette sok fűszerszámot és drágaköveket. Nem is volt <i>több</i> olyan fűszerszám, mint a milyet Séba királynéasszonya ada Salamon királynak.


text:
És Hirám szolgái is és Salamon szolgái is, a kik hoztak vala <f>[5†]</f> aranyat Ofirból; hoztak ébenfát és drágaköveket is.


text:
És csinála a király az ébenfából lépcsőket az Úr házába és a király házába, s cziterákat és lantokat az éneklőknek. Ezekhez hasonlókat nem láttak azelőtt Júda országában.


text:
Salamon király pedig ada a Séba királynéasszonyának mindent, a mit csak kivánt és kért tőle, azonkivül, a mit ő a királynak hozott. Azután megtére és méne az ő földébe mind ő, mind az ő szolgái.


text:
<pb/>Vala pedig mértéke az aranynak, a mely esztendőnként bejő vala Salamonnak, hatszázhatvanhat tálentom arany,


text:
Azonkivül, <i>a mit</i> hoznak vala a kalmárok és kereskedők; de még Arábia minden királyai és annak a földnek fejedelmei és hoznak vala aranyat és ezüstöt Salamonnak.


text:
És csináltata Salamon király kétszáz paizst vert aranyból, mindenik paizsra hatszáz vert arany siklus ment fel.


text:
Háromszáz kerek paizst is vert aranyból; mindenik paizsra háromszáz arany siklus megy vala, a melyeket a király helyeztete <f>[6†]</f> a Libánon erdejének házába.


text:
És csináltatott a király egy nagy királyiszéket <f>[7†]</f> elefántcsontból, és beboríttatá azt finom aranynyal.


text:
Hat lépcsője volt a széknek, és arany zsámolya a székhez erősítve, és támaszai valának mindkét felől az ülés mellett, és két oroszlán állott a karok mellett.


text:
És tizenkét oroszlán áll vala ott a hat lépcsőn mindkét felől. Senki soha olyant nem csinált egyetlen országban sem.


text:
És Salamon királynak összes ivóedényei aranyból valának; a Libánon erdő házának is összes edényei tiszta aranyból valának; nem vala az ezüstnek <f>[8†]</f> semmi becse a Salamon idejében;


text:
Mert hajói voltak a királynak, a melyek Társisba jártak a Hirám szolgáival együtt. Minden három esztendőben egyszer menének a hajók Társisba, honnan aranyat, ezüstöt, elefántcsontot, majmokat és pávákat hoznak vala.


text:
És e földnek minden királyai kivánnak vala <f>[10†]</f> szembe lenni Salamonnal, hogy hallhatnák az ő bölcseségét, a melyet Isten adott vala az ő szívébe.


text:
És azok mindnyájan ajándékot visznek vala néki, arany és ezüst edényeket, ruhákat, fegyvert, fűszerszámokat, lovakat és öszvéreket esztendőnként.


text:
És Salamonnak négyezer <f>[11†]</f> lóistállói, szekerei és tizenkétezer lovagjai valának, a kiket helyheztete a szekerek városaiba és a király mellé Jeruzsálemben.


text:
És uralkodó vala minden király felett az <i>Eufrátes</i> <f>[12†]</f> folyóvíztől a Filiszteusok földéig és az Égyiptom határáig.


text:
És a király Jeruzsálemben olyanná tevé az ezüstöt, <f>[13†]</f> mint a köveket, és a czédrusfákat úgy elszaporítá, mint a vad fügefákat, a melyek nevekednek a mezőségen bőséggel.


text:
<pb/>Salamonnak egyéb <f>[14†]</f> dolgai, úgy az elsők, mint az utolsók, avagy nem írattak-é meg a Nátán próféta könyvében, és a Silóbeli Ahija prófécziájában, és Jehdó prófétának Jeroboám ellen, a Nébát fia ellen <i>írt</i> látásaiban?


text:
És elaluvék Salamon az ő atyáival egyetemben, és eltemeték őt az ő atyjának, Dávidnak városában, és uralkodék helyette az ő fia, Roboám.


text:
<pb/>Elméne Roboám <f>[1†]</f> Síkembe; mert Síkembe gyűlt vala az egész Izráel, hogy őt királylyá választanák.


text:
Lőn pedig, mikor ezt meghallotta Jeroboám, a Nébát fia, a ki <i>akkor </i>Égyiptomban vala; mert oda <f>[2†]</f> futott volt Salamon király elől, visszatére Jeroboám Égyiptomból.


text:
És hozzáküldvén, elhivaták őt. Eljöve azért Jeroboám <f>[3†]</f> és az egész Izráel, és szólának Roboámnak, mondván:


text:
A te atyád igen megnehezítette a mi igánkat, de te most könnyebbítsd meg atyádnak kemény szolgálatát és az ő nehéz igáját, a melyet reánk vetett, és szolgálunk néked.


text:
És tanácskozék Roboám király a vén <i>ember</i>ekkel, a kik Salamon előtt az ő atyja előtt állottak vala életében, mondván: Mit tanácsoltok, mit válaszoljak e népnek?


text:
És azok ekképen szólának: Ha javára leendesz ennek a népnek, s kedvezel nékik és jó szóval beszélsz hozzájok; akkor te szolgáid lesznek mindenkor.


text:
De ő megvetette a vének tanácsát, a melyet néki tanácsoltak, és tanácsot tarta az ifjakkal, a kik ő vele nevekedtek volt fel és néki udvaroltak.


text:
És monda azoknak: Ti micsoda tanácsot adtok, hogy választ adjunk e népnek, a kik nékem így szólának: Könnyebbítsd meg az igát, a melyet a te atyád reánk vetett.


text:
Akkor felelének az ifjak, a kik ő vele együtt nevekedtek vala, mondván: Így szólj a népnek, a mely szólván néked, azt mondja: A te atyád megnehezítette a mi igánkat, te pedig könnyebbítsd meg nékünk; így szólj nékik: Az én legkisebb ujjam erősebb atyám derekánál;


text:
Most azért, ha az én atyám nehéz igát vetett reátok, én még nehezebbé teszem igátokat; ha az én atyám ostorral vert titeket, én skorpiókkal.


text:
És elméne Jeroboám és az egész nép Roboámhoz harmadnap, a mint a király <f>[4†]</f> meghagyta, ezt mondván: Jőjjetek hozzám harmadnapon.


text:
És az ifjak tanácsa szerint szóla nékik, mondván: Ha az én atyám megnehezítette a ti igátokat, én még nehezebbé teszem azt; ha az én atyám ostorral vert titeket, én skorpiókkal.


text:
És a király nem hallgatá meg a népet; <f>[6†]</f> mert ezt az Úr fordította ekként, hogy megerősítené az Úr az ő beszédét, a melyet szólott vala a Silóbeli Ahija által <f>[7†]</f> Jeroboámnak, a Nébát fiának.


text:
Mikor pedig az egész Izráel <i>látta,</i> hogy nem hallgatá meg őket a király, felele a nép a királynak, mondván: Micsoda részünk van nékünk Dávidban? Nincsen nékünk örökségünk az Isai fiában! <i>Menj el</i> a te hajlékidba, oh Izráel! Ám viseld gondját a te házadnak, oh Dávid! Elméne azért hajlékiba az egész Izráel;


text:
És mikor elküldé Roboám Adorámot, <f>[9†]</f> az adószedőt, megkövezék őt Izráel fiai, és meghala; Roboám király pedig siete szekerébe ülni, hogy Jeruzsálembe szaladjon.


text:
<pb/>Méne azért Roboám <f>[1†]</f> Jeruzsálembe, és összegyűjté a Júda és Benjámin házát, száznyolczvanezer válogatott hadviselőket<i>,</i> hogy hadakoznának Izráel ellen, és visszanyernék az országot Roboámnak.


text:
Mondd meg Roboámnak, Salamon fiának, Júda királyának és az egész Izráelnek Júdában és Benjáminban, így szólván:


text:
Ezt mondja az Úr: Ne menjetek fel és ne hadakozzatok atyátokfiai ellen; térjetek meg ki-ki a maga házába, mert én <f>[2†]</f> tőlem lett e dolog. És engedének az Úr szavának, és megtérének a helyett, hogy Jeroboám ellen mennének.


text:
És mikor megerősítette <i>ez</i> erősségeket, helyezett azokba előljárókat és <i>szerze</i> tárházakat eleségnek és bornak és olajnak.


text:
És mindenik városban <i>szerze</i> paizsokat és kopjákat, és rendkivül megerősíté azokat. És az övé lőn Júda és Benjámin.


text:
<pb/>Továbbá a papok és a Léviták, a kik az egész Izráelben valának, ő hozzá csatlakozának minden ő határukból;


text:
Mert a Léviták elhagyták az ő faluikat és jószágukat, és Júdába és Jeruzsálembe menének, mert kiűzte vala <f>[5†]</f> őket Jeroboám és az ő fiai, hogy az Úrnak ne szolgálnának.


text:
És rendele <f>[6†]</f> magának papokat a magaslatokhoz, a bakokhoz és a borjúkhoz, a melyeket csináltatott vala.


text:
És utánuk Izráel minden nemzetségei közül azok, a kik szívök szerint keresték az Urat, Izráelnek Istenét, menének Jeruzsálembe, hogy áldoznának az Úrnak, az ő atyáik Istenének.


text:
És megerősíték <f>[7†]</f> Júda országát, és megerősíték Roboámot, a Salamon fiát három esztendeig; mert három esztendeig járának Dávidnak és Salamonnak útján.


text:
<pb/>És feleségül vevé Roboám Mahalátát, Jérimótnak, a Dávid fiának leányát <i>és</i> Abihailt, <f>[8†]</f> Eliábnak, az Isai fiának leányát,


text:
És ő utána vevé Maakát, az Absolon leányát, <f>[9†]</f> a ki szülé néki Abiját, Attait, Zizát és Selómitot.


text:
Legjobban szereté pedig Roboám Maakát, az Absolon leányát minden feleségei és ágyasai között; mert tizennyolcz felesége és hatvan ágyasa volt. És nemze huszonnyolcz fiút és hatvan leányt.


text:
És Roboám Abiját, a Maaka fiát tette <f>[10†]</f> testvérei között vezérré és előljáróvá, mert őt akará királylyá tenni.


text:
És okosan gondolkodván, szétosztá fiait mind Júda és Benjámin földén a megerősített városokba, a kiknek bőségesen adott eleséget és sok feleséget szerzett számukra.


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor Roboám <f>[1†]</f> az ő királyságát megszilárdította és abban megerősödött: elhagyta az Úr törvényét, és vele együtt az egész Izráel.


text:
Azért a Roboám királyságának ötödik esztendejében feljöve <f>[2†]</f> Sésák, az égyiptomi király Jeruzsálem ellen, (mert az Úr ellen vétkezének).


text:
Ezerkétszáz <i>fegyveres</i> szekérrel és hatvanezer lovaggal, és megszámlálhatlan vala a nép, a mely vele Égyiptomból feljött, a Libiabeliekkel, Sukkeusokkal és Szerecsenekkel;


text:
Akkor Semája <f>[3†]</f> próféta méne Roboámhoz és a Júda fejedelmeihez, a kik Jeruzsálembe gyűltek össze Sésáktól való féltökben, és monda nékik: Ezt mondja az Úr: Mivel ti engem elhagytatok, én is a Sésák kezébe bocsátlak titeket.


text:
És mikor az Úr látta, hogy megalázták magokat, ekképen szóla az Úr Semája prófétának: Megalázták magokat, nem vesztem el őket, hanem némi szabadulást szerzek nékik, és nem ontom ki az én haragomat Jeruzsálem ellen Sésák által;


text:
Mindazáltal szolgái lesznek néki, hogy megtudják <i>a különbséget</i> az én szolgálatom és más országok királyságainak szolgálatai között.


text:
Feljöve azért Sésák, az égyiptomi király Jeruzsálem ellen, és elvivé az Úr házának kincsét, s a király házának kincsét; mindazokat elvivé; az arany paizsokat is elvivé, a melyeket Salamon csináltatott <f>[5†]</f> vala.


text:
Ezek helyett Roboám király rézpaizsokat csináltata, és bízá azokat a gyalogosok fejedelminek kezére, a kik őrzik a király házának ajtaját.


text:
És mikor a király felmegy az Úr házába, mennek a gyalogosok is, és felviszik azokat, s azután visszahozzák a gyalogosok szobájába.


text:
Mikor azért megalázta <f>[6†]</f> magát <i>Roboám</i>, eltávozék az Úr haragja ő róla, hogy meg ne semmisülne mindenestől, mert Júdában is volt még jó dolog.


text:
Megerősödék azért Roboám király Jeruzsálemben és uralkodék; mert negyvenegy esztendős vala Roboám, mikor uralkodni kezdett volt, és tizenhét esztendeig uralkodék Jeruzsálemben, a városban, a melyet az Úr <f>[7†]</f> választott vala az Izráel minden nemzetségei közül, hogy ott helyheztesse az ő nevét; és az ő anyjának neve vala Naáma, a ki Ammonita volt.


text:
Roboámnak pedig első és utolsó dolgai avagy nincsenek-é megírva a Semája <f>[8†]</f> próféta könyvében, és Iddónak, a látnoknak <f>[9†]</f> <i>könyvében,</i> a nemzetségi lajstromban? És hadakozás volt Roboám és Jeroboám között egész éltökben.


text:
És elaluvék Roboám az ő atyáival, és eltemetteték a Dávid <f>[10†]</f> városában; és uralkodék az ő fia, <f>[11†]</f> Abija, helyette.


text:
Három esztendeig uralkodék Jeruzsálemben. Az ő anyjának neve Mikája vala, a ki a Gibeából való Uriel leánya. És Abija <f>[2†]</f> és Jeroboám között háború vala.


text:
Azért felkészüle Abija a háborúra négyszázezer válogatott harczosból álló sereggel; és Jeroboám vele szembeszállott nyolczszázezer válogatott harczosból álló sereggel.


text:
Akkor felálla Abija a Semáraim hegyének tetején, a mely az Efraim hegységében vala, és monda: Hallgassátok meg szómat, Jeroboám és az egész Izráel!


text:
Avagy nem kellene-é néktek meggondolnotok, hogy az Úr, az Izráel Istene Dávidnak adta <f>[3†]</f> volt a királyságot Izráel felett örökre; néki és fiainak, sónak szövetsége <f>[4†]</f> által?


text:
Mindazáltal felkele Jeroboám, a Nébát fia, Salamonnak, a Dávid fiának szolgája, és támada <f>[5†]</f> az ő ura ellen;


text:
Azután gyűlének ő hozzá a haszontalan emberek, Beliál fiai, a kik ellene szegültek Roboámnak, a Salamon fiának, mikor Roboám gyermek és félénk szívű volt, és azok ellen magát nem oltalmazhatta.


text:
És most azt gondoljátok, hogy ti ellene állhattok az Úr királyságának, a mely a Dávid fiainak <f>[6†]</f> kezében <i>van</i>, mivel sokan vagytok, s veletek vannak az aranyborjúk is, a melyeket Jeroboám öntetett <f>[7†]</f> néktek istenek gyanánt.


text:
Avagy nem ti <f>[8†]</f> űztétek-é el az Úrnak papjait, az Áron fiait és a Lévitákat? És nem ti szerzettetek-é magatoknak papokat, mint egyéb országoknak nemzetségei, akárkit, a ki az ő szolgálatjának felszentelésére egy gyermekded tulokkal és hét kossal eljött, és lett a <i>bálványok</i> papja, a melyek nem istenek.


text:
Mi mellettünk van pedig az Úr, a mi Istenünk, a kit mi el nem hagytunk; a papok pedig, a kik az Úrnak szolgálnak, az Áron fiai, és vannak Léviták, a kik <i>forgolódnak</i> az ő tisztökben.


text:
És áldoznak az Úrnak égőáldozattal minden reggel és minden estve, és füstölőáldozattal, <i>és</i> a kenyérnek a tiszta asztalra való tételére és az arany gyertyatartóra, szövétnekeivel egybe <i>gondot viselnek,</i> meggyújtván azokat minden estve; mert mi megtartjuk az Úrnak, a mi Istenünknek rendelését; ti pedig elhagytátok őt.


text:
Azért ímé mi velünk van az Isten vezér gyanánt, és az ő papjai <f>[9†]</f> a riadó kürtökkel, hogy ti ellenetek kürtöljenek. Izráel fiai! Ne harczoljatok az Úr ellen, a ti atyáitok Istene ellen, mert nem lesztek szerencsések!


text:
Jeroboám pedig lest vetett ellenök, hogy hátuk mögé <f>[10†]</f> kerüljön, s ilyen módon Júda előtt is ők legyenek, hátuk mögött is a les.


text:
Látván pedig Júda, hogy ímé mind elől, mind hátul megtámadtatának: kiáltának az Úrhoz, a papok pedig trombitálnak vala a trombitákkal.


text:
És kiáltának Júda férfiai; és mikor kiáltának <f>[11†]</f> a Júda férfiai, az Isten megveré Jeroboámot és az egész Izráelt, Abija és Júda előtt.


text:
Mert megveré őket Abija és az ő népe nagy csapással, úgyannyira, hogy az Izráeliták közül seb miatt ötszázezer válogatott férfi esett el.


text:
És ilyen módon aláztatának meg az Izráel fiai abban az időben; Júda fiai pedig megerősödének, mert ők az Úrra, az ő atyáik Istenére támaszkodtak volt.


text:
És üldözé Abija Jeroboámot, és elfoglala ő tőle egynéhány várost, Béthelt és annak faluit, Jésanát és annak faluit, s Efrávint és annak faluit.


text:
Abija pedig hatalmassá lőn, <f>[12†]</f> és vett vala magának tizennégy feleséget, a kiktől nemze huszonkét fiút és tizenhat leányt.


text:
<pb/>Elaluvék pedig Abija az ő atyáival, és eltemeték őt a Dávid városában, s uralkodék helyette az ő fia, Asa, <f>[1†]</f> a kinek idejében tíz esztendeig volt békesség a földön.


text:
Elrontá az idegen <i>istenek</i> <f>[2†]</f> oltárait és a magaslatokat; a bálványokat eltöreté, és az Aserákat kivágatá;


text:
És megparancsolá Júdának, hogy az Urat, az ő atyáik Istenét keressék, és cselekedjék <i>az Isten</i> törvényét és parancsolatját.


text:
Kipusztítá Júda minden városaiból a magaslatokat és a nap-oszlopokat, és az ország csendes lőn alatta.


text:
És építtetett megerősített városokat Júdában, mivelhogy nyugodalomban volt a föld, és senki sem folytatott ellene háborút azokban az esztendőkben, mert az Úr nyugodalmat adott vala néki.


text:
Mert ezt mondja vala Júdának: Építsük meg a városokat és vegyük körül kerítéssel, tornyokkal, kapukkal, zárokkal, míg a föld birodalmunkban van; mert megkerestük az Urat, a mi Istenünket, megkerestük és nyugodalmat adott nékünk minden felől. Azért építének és lőn jó előmenetelök.


text:
Vala pedig az Asa serege, a mely paizst és kopját visel vala, Júdából háromszázezer; és Benjáminból paizst viselők és kézívesek kétszáznyolczvanezeren valának; mindezek erős vitézek.


text:
<pb/>És kijöve ő ellenök a <f>[3†]</f> szerecsen Zérah, ezerszer ezer emberrel és háromszáz szekérrel, és méne Marésáig.


text:
Akkor kiálta Asa az Úrhoz, az ő Istenéhez, és monda: Oh <f>[4†]</f> Uram, nincs különbség előtted a sok között és az erő nélkül való között, hogy megsegítsed! Segélj meg minket, oh mi Urunk Istenünk, mert benned bízunk, és a te nevedben jöttünk e sokaság ellen! oh Uram, te vagy a mi Istenünk, ne vegyen ember te rajtad erőt.


text:
És üldözé őket Asa az ő seregével Gerárig, és elhullának a szerecsenek közül sokan, hogy közülök senki sem marada életben, mert leverettek az Úr előtt és az ő serege előtt; és hozának nagy zsákmányt.


text:
És Gérár környékén elpusztítának minden várost, mert az Úrtól való rettegés szállotta meg őket. És a városokat mind feldúlták, mivelhogy sok ragadomány vala azokban.


text:
A barmok tanyáit is lerombolták, és sok juhot és tevét elhajtának, s úgy tértek vissza Jeruzsálembe.


text:
A ki Asa elé lépett, és monda: Hallgassatok meg engem, Asa s egész Júda és Benjámin! Az Úr van veletek, ha ti is ő vele lesztek; ha őt keresénditek, megtaláljátok; de ha őt elhagyándjátok, ő is elhágy titeket.


text:
Ha megtért volna az ő nyomorúságában az Úrhoz, Izráel Istenéhez: megtalálták volna azok, <f>[2†]</f> a kik őt keresik.


text:
De ezekben az időkben nincs békessége sem a kimenőnek, sem a hazajövőnek, mivelhogy nagy a <f>[3†]</f> nyomorúsága mindazoknak, a kik <i>e</i> földön laknak;


text:
Annyira, hogy egy nemzetség <f>[4†]</f> a másik nemzetséget és egyik város a másik várost elpusztítja; mert az Isten gyötri őket minden sanyarúsággal.


text:
Ti azért bátorságosok legyetek, kezeiteket le ne ereszszétek, mert a ti munkátoknak <f>[5†]</f> jutalma van.


text:
Mikor pedig Asa meghallotta e beszédeket és az Obed prófétának prófécziáját, megbátorodék, és elpusztítá a Júda és Benjámin földéről mindenestől a bálványokat, a városokból is, a melyeket elfoglalt <f>[6†]</f> az Efraim hegységén, és megújítá az Úr oltárát is, a mely az Úr tornácza előtt volt.


text:
És összegyűjté az egész Júda és Benjámin nemzetségét és azokat, a kik jövevények valának köztök az Efraim, Manasse és Simeon nemzetségéből; mert az <f>[7†]</f> Izráel nemzetségéből sokan csatlakozának ő hozzá, látván, hogy az Úr, az ő Istene, ő vele volt.


text:
És fogadást <f>[8†]</f> tettek, hogy ezután az Urat, az ő atyáik Istenét teljes szívvel és teljes lélekkel fogják keresni.


text:
És ha valaki nem keresné az Urat, az Izráel Istenét, <f>[9†]</f> megölettessék kicsinytől fogva nagyig, úgy a férfi, mint az asszony.


text:
És örvendezett az egész Júda az eskű felett; mert teljes szívökből esküdtek, és egyenlő akarattal keresték <i>az Urat</i>; és <f>[10†]</f> megtaláltaték általok, és az Úr nyugodalmat szerze nékik minden felől.


text:
De még Maakát, Asa király anyját is megfosztá <f>[11†]</f> a királynéságtól, mivel egy iszonyú bálványt emelt vala Aserának, és Asa elrontá és összetörte annak iszonyú bálványát, és a Kedron patakjánál <f>[12†]</f> megégeté.


text:
Jóllehet Izráelből a magaslatokat nem irtották ki, mindazáltal Asának tiszta szíve <f>[13†]</f> vala egész életében.


text:
<pb/>Asa király uralkodásának harminczhatodik esztendejében <f>[1†]</f> feljöve Baása, az Izráel királya Júda ellen, és <f>[2†]</f> megépíté Rámát, hogy ne engedjen senkit se kimenni, se bemenni Asához a Júda királyához.


text:
De Asa az Úrnak és a királynak tárházából hoza ki <f>[3†]</f> ezüstöt, aranyat, és küldé azt Benhadádnak, a Siriabeli királynak, a ki lakik vala Damaskusban, mondván:


text:
Szövetség van köztem és te közötted, a mint az én atyám és a te atyád között is volt <i>azelőtt</i>. Ímé küldök néked ezüstöt és aranyat. Menj el, bontsd fel a te szövetségedet Baásával, az Izráel királyával, hogy távozzék <f>[4†]</f> el tőlem.


text:
És engedvén Benhadád Asa királynak, elküldé az ő seregének vezéreit Izráel városai ellen, és bevevé Ijont, Dánt, Abelmáimot és Nafthali minden kincses városait.


text:
Akkor Asa király felvevé az egész Júda népét, és Rámából a köveket és a fákat mind elhordák, a melyekkel Baása a várost építi vala, és azokból Gébát és Mispát építé.


text:
Az időben méne Hanáni próféta Asához, a Júda királyához, és monda néki: Mivel a Siriabeli királyban volt bizodalmad, <f>[5†]</f> és nem az Úrban, a te Istenedben bízál: ezért szabadult meg a Siriabeli király hada a te kezedből.


text:
Avagy nem vala-é a <f>[6†]</f> Szerecseneknek és a Libiabelieknek nagy seregök, felette sok szekereik és lovagjaik? Mindazáltal, mivel az Úrban volt bizodalmad, kezedbe adá azokat;


text:
Mert az Úr szemei <f>[7†]</f> forognak az egész földön, hogy hatalmát megmutassa azokhoz, a kik ő hozzá teljes szívvel ragaszkodnak; bolondul <f>[8†]</f> cselekedél ebben; azért mostantól kezdve háborúk lesznek te ellened.


text:
Akkor megharaguvék Asa a prófétára, és veté őt a tömlöczházba, mert igen megharagudott vala e szóért reá; és ugyanakkor Asa a nép közül is <i>sokat</i> megnyomoríta.


text:
<pb/>De ímé Asának mind első, mind utolsó dolgai meg vannak írva a Júda és az Izráel királyainak könyvében.


text:
És megbetegedék Asa, királyságának harminczkilenczedik esztendejében lábaira, annyira, hogy igen súlyos volt az ő betegsége; mindazáltal betegségében is nem az Urat keresé, hanem az orvosokat.


text:
És eltemeték őt az ő sírjába, a melyet magának vágatott vala a Dávid városában; és helyezék őt az ágyba, a melyet megtöltének drága fűszerekkel, s kenőcscsé feldolgozott <f>[9†]</f> jó illatokkal, és érette felette nagy égést rendezének.


text:
És sereget helyezett Júda minden erős városaiba, és őrségeket helyezett Júda országába és Efraim <f>[2†]</f> városaiba, a melyeket az ő atyja, Asa meghódított vala.


text:
És az Úr Jósafáttal vala, mivel az ő atyjának Dávidnak előbbi <f>[3†]</f> útain jára, és nem kére segítséget a bálványoktól,


text:
Hanem az ő atyjának Istenét kereste, és az ő parancsolatiban járt vala, és nem Izráelnek <f>[4†]</f> cselekedetei szerint.


text:
Azért az Úr megerősíté a királyságot az ő kezében, és az egész Júda ada Jósafátnak ajándékot, s gazdagsága és dicsősége igen nagy volt.


text:
És az ő szíve felemelkedett az Úr útjain, és még jobban kiirtá Júdából a <f>[5†]</f> magaslatokat és az Aserákat.


text:
Királyságának harmadik esztendejében elküldé az ő vezérei közül Benhailát, Obádiást, Zakariást, Nétanéelt és Mikáját, hogy tanítsanak a Júda városaiban,


text:
És velök Lévitákat: Semája, Nétánia, Zebádia, Asáel, Semirámót, Jónatán, Adónia, Tóbiás és Tóbadónia Lévitákat, és velök Elisáma és Jórám papokat.


text:
Tanítának azért Júdában, és az Úr törvényének könyve velök vala, mikor jártak vala Júda városaiban, tanítván a népet.


text:
Ezért az Úr igen <f>[6†]</f> megrettenté a földnek minden országait, a melyek Júda körül valának, annyira, hogy nem merének Jósafát ellen hadakozni.


text:
A Filiszteusoktól is hoznak vala Jósafátnak <f>[7†]</f> ajándékot és adópénzt; az Arábiabeliek is hoznak néki nyájakat, hétezerhétszáz kost és hétezerhétszáz bakot.


text:
És sok munkája vala néki Júda városaiban, és erős hadakozó férfiakból álló serege volt Jeruzsálemben.


text:
Ez pedig azoknak száma nemzetségeik szerint: Júdában az ezredesek: Adna, a fővezér, és vele háromszázezer harczos.


text:
Mellette Amásia, a Zikri fia, a ki magát szabadakaratjából az Úrnak kötelezte vala; és ő vele kétszázezer harczos.


text:
Ezek szolgálnak vala a királynak azokon kivül, a kiket a király <f>[8†]</f> egész Júdában a megerősített városokba helyezett.


text:
<pb/>Jósafátnak nagy <f>[1†]</f> gazdagsága és dicsősége vala. Ő sógorságot <f>[2†]</f> szerze Akhábbal.


text:
<i>Néhány</i> esztendő mulva aláméne Akhábhoz Samariába, és levágatott Akháb az ő és a vele való nép számára sok juhot és ökröt, és rávette őt, hogy felmenjen vele <f>[3†]</f> Rámóth Gileádba.


text:
Mert ezt mondá Akháb, az Izráel királya Jósafátnak, a Júda királyának: Feljösz-é velem Rámóth Gileádba? Felele néki, és monda: Úgy én, mint te; úgy az én népem, mint a te néped együtt lesz a harczban.


text:
És összegyűjté az Izráel királya a prófétákat, mintegy négyszáz férfiút, és monda nékik: Elmenjünk-é Rámóth Gileád ellen hadba, vagy elhagyjam? Felelének: Menj el, és az Isten a király kezébe adja.


text:
És monda Jósafát: Nincsen-é itt több prófétája az Úrnak, <f>[5†]</f> hogy attól <i>is</i> tudakozódhatnánk?


text:
És monda az Izráel királya Jósafátnak: Van még egy férfiú, a ki által az Urat megkérdezhetjük, de én gyűlölöm őt, mert soha nem jövendöl nékem jót, hanem mindig csak rosszat; ez Mikeás, a Jimla fia. És monda Jósafát: Ne beszéljen így a király!


text:
Szólíta azért az Izráel királya egyet <i>az ő</i> szolgái közül, és monda: Hívd ide hamar Mikeást, a Jimla fiát.


text:
És az Izráel királya és Jósafát, a Júda királya ott ülnek vala, kiki az ő királyiszékében, <i>királyi</i> ruhákba öltözötten; ott ülnek vala Samaria kapuja előtt, a térségen; és a próféták mind <f>[6†]</f> prófétálnak vala ő előttök.


text:
Csináltatott vala pedig magának Sédékiás, <f>[7†]</f> a Kénaána fia vasszarvakat, és monda: Ezt mondja az Úr: Ezekkel ökleled a Siriabelieket, mígnem megemészted őket!


text:
A többi próféták is mind ekképen jövendöltek, mondván: Menj fel Rámóth Gileád ellen, szerencsés leszel; mert azt az Úr a király kezébe adja.


text:
A követ pedig, a ki elment volt, hogy elhívná Mikeást, szóla néki, mondván: Ímé a próféták egyenlő akarattal jót jövendölnek a királynak; szólj, kérlek, te is úgy, mint azok közül egy, és jövendölj jót.


text:
Akkor monda Mikeás: Él az Úr, hogy <i>csak</i> azt fogom mondani, a mit az én Istenem <f>[8†]</f> nékem mondánd!


text:
<pb/>Mikor azért a király elé jutott, akkor monda a király néki: Mikeás! elmenjünk-é Rámóth Gileád ellen hadba, vagy elhagyjam? És monda: Menjetek el, és jó szerencsétek leszen, kezetekbe adattatnak azok.


text:
És monda a király néki: Hányszor esküdtesselek meg téged, hogy az igaznál egyebet ne mondj nékem az Úr nevében?


text:
Akkor monda: Látám az egész Izráelt elszéledve a hegyeken, mint a juhokat, melyeknek pásztoruk nincsen. És azt mondá az Úr: Nincsen ezeknek urok. Térjen meg kiki az ő házához békességben.


text:
És monda az Izráel királya Jósafátnak: Nemde nem megmondottam-é, hogy nem fog nékem jót <f>[9†]</f> jövendölni, hanem rosszat?


text:
Ismét monda: Halljátok meg azért az Úr szavát. Látám az Urat ülni az <f>[10†]</f> ő királyiszékében, és az egész mennyei sereget jobb és balkeze felől mellette állani.


text:
És monda az Úr: Kicsoda <f>[11†]</f> csalja meg Akhábot, az Izráel királyát, hogy felmenjen és elveszszen Rámóth Gileádban? És ki egyet, ki mást szóla.


text:
Akkor eljöve egy <f>[12†]</f> lélek, a ki megállván az Úr előtt, monda: Én akarom megcsalni őt. Az Úr pedig monda néki: Mimódon?


text:
És felele: Kimegyek és leszek hazug lélek az ő összes prófétái szájában. Monda azért: Csald meg és győzd meg, menj ki és cselekedjél úgy.


text:
Ímé azért most az Úr adta a hazugságnak lelkét <f>[13†]</f> ezen te prófétáid szájába, és az Úr szólott veszedelmes dolgot ellened.


text:
Akkor oda lépett Sédékiás, <f>[14†]</f> a Kénaána fia, s arczul csapá Mikeást, és monda: Melyik úton távozott el az Úrnak lelke tőlem, hogy csak néked szólana?


text:
Felele Mikeás: Ímé meglátod magad azon a napon, a mikor egyik kamarából a másik kamarába <f>[15†]</f> mégy, hogy elrejtőzhessél.


text:
Akkor monda az Izráel királya: Fogjátok meg Mikeást, és vigyétek Amonhoz, a város fejedelméhez, és Joáshoz, a király fiához.


text:
És mondjátok: Ezt mondja a király: Vessétek őt a tömlöczbe, s tápláljátok őt a nyomorúság kenyerével és a nyomorúság vizével, <f>[16†]</f> míg békességgel megjövök.


text:
És monda Mikeás: Ha békével térsz vissza, <f>[17†]</f> akkor nem az Úr szólott én általam. Ismét monda: Halljátok meg minden népek!


text:
És monda az Izráel királya Jósafátnak: Ruhámat megváltoztatom, és úgy megyek a viadalra; te pedig öltözzél fel ruhádba. És megváltoztatá az Izráel királya az ő ruháját, és menének viadalra.


text:
Siria királya pedig meghagyta vala az ő szekerei fejedelmeinek, mondván: Ne harczoljatok se kicsiny, se nagy ellen, hanem csak az Izráel királya ellen.


text:
És a mikor meglátták a szekerek fejedelmei Jósafátot, mondának: Ez az Izráel királya! És körülfogták őt, hogy legyőzzék. Akkor felkiálta Jósafát, és az Úr <f>[18†]</f> megsegéllé őt, és az Isten azokat elfordítá tőle;


text:
Egy férfi pedig kifeszíté kézívét csak úgy találomra, és találá az Izráel királyát a pánczél és a kapocs között. És ő monda az ő kocsisának: Fordulj meg, és vígy ki engem a <f>[19†]</f> táborból, mert megsebesültem.


text:
És az ütközet mind erősebb lett azon a napon, és az Izráel királya az ő szekerében állott a Siriabeliek ellen estvéig, és naplementekor meghala.


text:
És eleibe méne Jéhu próféta, a Hanáni fia, és monda Jósafát királynak: Avagy az istentelennek <f>[1†]</f> kellett-é segítségül lenned, és az Úrnak gyűlölőit szeretned? Ezért nagy az Úrnak haragja ellened.


text:
Mindazáltal némi jó dolog találtatott benned, hogy e földről kivágattad az Aserákat <f>[2†]</f> és az Istennek keresésére adtad magadat.


text:
És Jósafát <i>egy ideig</i> Jeruzsálemben tartózkodék, azután pedig kiméne a nép közé, Beersebától fogva mind az Efraim hegységéig, és megtéríté őket az Úrhoz, az ő atyáiknak Istenéhez;


text:
És monda a bíráknak: Jól meglássátok, a mit cselekesztek; mert nem ember <i>nevében</i> ítéltek, hanem az Úrnak <i>nevében,</i> a ki az ítéletben <f>[3†]</f> veletek <i>lesz. </i>


text:
Azért az Úr félelme legyen rajtatok, vigyázzatok <i>arra,</i> a mit tesztek; mert az Úrnál, a mi Istenünknél nincsen hamisság, <f>[4†]</f> sem személyválogatás, sem ajándékvétel.


text:
Sőt Jeruzsálemben is beállíta némelyeket Jósafát a Léviták, papok és az Izráel nemzetségeiből való fejedelmek közül az Úr ítéletére és a perlekedésekre. És ők Jeruzsálembe visszatérének.


text:
Ha valamely pert előtökbe hoznak a ti atyátokfiai, a kik lakoznak az ő városaikban, emberhalál, törvény és parancsolat, a rendtartások és ítéletek miatt: intsétek őket, hogy ne vétkezzenek az Úr ellen, és ne szálljon reátok és a ti atyátokfiaira <i>az Úr</i> haragja. Így cselekedjetek és ne vétkezzetek.


text:
És ímé Amária pap lesz a fő ti köztetek az Úrnak minden dolgaiban; és Zebádia, az Ismáel fia lesz a Júda házának vezére a király minden dolgában; a Léviták is előljáróitok lesznek. Legyetek azért erősek a ti tisztetekben és az Úr mellette lesz az igaznak.


text:
<pb/>És lőn ezek után, eljövének a Moáb fiai <f>[1†]</f> és Ammon fiai, és velök mások is az Ammoniták közül, Jósafát ellen, hogy hadakozzanak <i>vele. </i>


text:
Eljövének pedig <i>a hírmondók</i>, és megmondák Jósafátnak, mondván: A tenger tulsó részéről nagy sokaság jön ellened Siriából, és <f>[2†]</f> már Haséson-Tamárban vannak; ez az Engedi.


text:
Azért felgyűlének a Júdabeliek, hogy az Úr <i>segedelmét</i> keressék, Júdának minden városaiból is jövének, hogy az Urat megkeressék.


text:
És monda: Oh Uram, mi atyáink Istene! nem te vagy-é egyedül Isten a mennyben, a ki uralkodol a pogányoknak minden országain? A te kezedben <i>van</i> az erő és hatalom, és senki nincsen, a ki ellened megállhatna.


text:
Oh mi Istenünk! nem te űzéd-é ki e földnek lakóit a te néped az Izráel előtt, és nem te adád-é azt Ábrahámnak, a <f>[3†]</f> te barátod magvának mindörökké?


text:
A mikor veszedelem jövend mi reánk, háború, <f>[5†]</f> ítélet, döghalál vagy éhség, megállunk e házban előtted (mert a te neved <f>[6†]</f> e házban van) és a mikor kiáltunk hozzád a mi nyomorúságainkban: hallgass meg és szabadíts meg <i>minket</i>.


text:
És most ímé az Ammoniták, a Moábiták és a Seir <f>[7†]</f> hegyén <i>lakozók,</i> a kiknek földjén nem akarád, hogy általmenjenek az Izráel fiai, mikor Égyiptom földéből kijöttek, hanem mellettök menének el és nem pusztíták el őket;


text:
Ímé ezért azzal fizetnek nékünk, hogy ellenünk jönnek, hogy kiűzzenek a te örökségedből, melyet örökségül adtál nékünk.


text:
Oh mi Istenünk, nem ítéled-é meg őket? Mert nincsen mi bennünk erő e nagy sokasággal szemben, mely ellenünk jön. Nem tudjuk, mit cselekedjünk, hanem csak te reád <f>[8†]</f> <i>néznek</i> a mi szemeink.


text:
És a Júdabeliek mindnyájan állanak vala az Úr előtt, gyermekeikkel, feleségeikkel és fiaikkal egyetemben.


text:
Akkor Jaházielre, a Zakariás fiára (ki Benája fia, ki Jéhiel fia, ki Mattániás fia vala, és az Asáf <f>[9†]</f> fia közül való Lévita vala) az Úrnak lelke szálla, a gyülekezet közepette,


text:
És monda: Mindnyájan, a kik Júdában és Jeruzsálemben lakoztok, és te Jósafát király, halljátok meg szómat! Így szól az Úr néktek: Ne féljetek és ne rettegjetek e nagy sokaság miatt; mert nem ti harczoltok velök, hanem az Isten.


text:
Holnap szálljatok szembe velök! Ímé ők a Czicz hágóján fognak felmenni, és rájok találtok a völgynek szélénél, a Jeruel pusztájával szemben.


text:
Nem kell néktek harczolnotok, <i>hanem csak</i> álljatok veszteg, és lássátok az Úrnak szabadítását rajtatok. Júda és Jeruzsálem, ne féljetek és ne rettegjetek! Holnap menjetek ellenök, mert az Úr veletek lesz.


text:
Akkor Jósafát meghajtá fejét a föld felé, s Júda és Jeruzsálem lakói leborulának az Úr előtt és imádák az Urat.


text:
A <f>[10†]</f> Kéhátiták fiai közül és a Kóriták fiai közül való Léviták pedig felállának, hogy az Urat, Izráel Istenét nagy felszóval dícsérjék.


text:
És reggel felkészülvén, kimenének a Tékoa pusztájára; és mikor kiindulnának <i>onnan,</i> megálla Jósafát, és monda: Halljátok meg szómat, Júda és Jeruzsálemben lakozók! Bízzatok az Úrban a ti Istentekben, és megerősíttettek; bízzatok az ő <f>[11†]</f> prófétáiban, és szerencsések lesztek!


text:
Tanácsot tartván pedig a néppel, előállítá az Úr énekeseit, hogy dícsérjék a szentség ékességét, a sereg előtt menvén, és mondják: <f>[12†]</f> Tiszteljétek az Urat, mert örökkévaló az ő irgalmassága;


text:
És a mint elkezdették az éneklést és a dícséretet: az Úr ellenséget szerze az Ammon fiai és a Moábiták és a Seir hegyén <i>lakozók</i> ellen, a kik Júdára jövének, és <f>[13†]</f> megverettetének.


text:
Mert az Ammon és a Moáb fiai a Seir hegyén lakozók ellen támadának, hogy őket levágnák és elvesztenék; és mikor mind elvesztették a Seir hegyén lakozókat, azután egymás <f>[14†]</f> elpusztítását segítették elő.


text:
A Júda népe pedig méne Mispába a puszta felé, és mikor a sokaság felé fordulának: ímé csak elesett holttestek valának a földön, és senki sem menekült meg.


text:
Akkor elméne Jósafát és az ő népe, hogy azoknak jószágait megzsákmányolják, és találának nálok temérdek gazdagságot és a holttesteken drága szép ruhákat, melyeket lefosztának <i>rólok,</i> oly sokat, hogy alig vihették el, és harmadnapig kapdosták a zsákmányt, mert felette sok vala.


text:
Negyednapra pedig gyűlének a hálaadásnak völgyébe, mivel az Úrnak ott adának hálákat; azért azt a helyet hálaadás völgyének nevezék mind e mai napig.


text:
Megtére azért Júdának és Jeruzsálemnek egész népe Jósafáttal, az ő fejedelmökkel egybe, hogy visszamenjen Jeruzsálembe nagy örömmel; mert az Úr megvigasztalta vala őket az ő ellenségeik felett.


text:
És lőn az Istennek félelme az országok minden királyságain, mikor meghallották, hogy az Úr hadakozott vala az Izráel ellenségei ellen.


text:
<pb/>És uralkodék Jósafát Júda felett. Harminczöt <f>[15†]</f> esztendős vala, mikor uralkodni kezde, és uralkodék Jeruzsálemben huszonöt esztendeig; és az ő anyjának neve Azuba vala, a Silhi leánya.


text:
És jára Asának, <f>[16†]</f> az ő atyjának útján, el sem távozék attól, cselekedvén azt, a mi az Úr szeme előtt kedves dolog vala.


text:
Csakhogy még a magaslatok nem rontattak le, és a nép nem készítette az ő szívét az ő atyái Istenéhez.


text:
Jósafátnak pedig első és utolsó dolgai ímé meg vannak írva Jéhunak, a Hanáni fiának könyvében, a ki azokat beírta az Izráel királyainak könyvébe.


text:
Azután Jósafát, a Júda királya megbarátkozék Akháziával, az Izráel királyával, a ki gonoszul <f>[17†]</f> cselekedett vala;


text:
Mindazáltal vele megbarátkozék, hogy hajókat <f>[18†]</f> készítenének, melyeken Társisba mennének; és a hajókat Esiongáberben készíték.


text:
Jövendöle azért Eliézer, a Maresából való Dódava fia Jósafát ellen, mondván: Minthogy megbarátkozál Akháziával, az Úr megsemmisíti a te munkádat. És a hajók mind összetörének, és nem mehetének Társisba.


text:
<pb/>És meghala Jósafát <f>[1†]</f> az ő atyáival egyetemben, és eltemetteték az ő atyáival a Dávid városában; és uralkodék helyette az ő fia, Jórám.


text:
És az ő testvérei, a Jósafát fiai <i>ezek valának:</i> Azária, Jéhiel, Zakariás, Azáriás, Mikáel és Sefátja. Ezek mind Jósafátnak, az Izráel királyának fiai voltak.


text:
És adott nékik az ő atyjok sok ajándékot ezüstben, aranyban és drágaságokban, Júdabeli megerősített városokkal; de a királyságot Jórámnak adá, mivel ő vala elsőszülötte.


text:
Kezde azért Jórám az ő atyjának királyságában uralkodni, és mikor immár abban megerősödött, az ő testvéreit mind megölé fegyverrel; sőt Izráel fejedelmei közül is <i>némelyeket. </i>


text:
Harminczkét esztendős korában kezdett vala uralkodni Jórám, és nyolcz esztendeig uralkodék Jeruzsálemben.


text:
És jára az Izráel királyainak útján, a mint cselekszik vala az Akháb háznépe; mert az Akháb leányát vette vala magának feleségül; és az Úr szemei előtt gonosz dolgot cselekedék.


text:
Nem akará mindazáltal <f>[2†]</f> az Úr a Dávid házát elveszteni a szövetségért, a melyet <f>[3†]</f> Dáviddal kötött, és mivel igéretet tett vala, hogy szövétneket ad néki és az ő <f>[4†]</f> fiainak minden időben.


text:
Elméne ugyan Jórám az ő vezéreivel és a szekerek mind ő vele, és felkelvén éjjel, megveré az <f>[6†]</f> Edomitákat, a kik őt körülvették vala, és szekereiknek fejedelmeit;


text:
Mindazáltal Edom elszakada Júdának keze alól mind e mai napig. Ugyanakkor elszakada Libna is az ő keze alól, mivel elhagyta az Urat, atyái Istenét.


text:
Ő is csináltatott magaslatokat Júda hegyein, és azt művelé, hogy a Jeruzsálembeliek paráználkodának, sőt Júdát is felbiztatá <i>erre. </i>


text:
<pb/>Juta pedig azonközben az Illés próféta írása hozzá, mondván: Ezt mondja az Úr, a te atyádnak, Dávidnak Istene: Mivel nem járál a te atyádnak, Jósafátnak útján, sem a Júda királyának, Asának útján;


text:
Hanem járál az Izráel királyainak útján, és azt műveléd, hogy Júda és Jeruzsálem lakói paráználkodjanak, a mint az Akháb háza is paráználkodik; annakfelette testvéreidet, atyádnak házát megöléd, a kik jobbak voltak nálad:


text:
Te pedig súlyos betegségbe, bélbajba <f>[7†]</f> <i>esel</i>, mindaddig, míg a te béled naponként kimegy a betegség miatt.


text:
<pb/>Felindítá azért az Úr Jórám ellen a Filiszteusok és az Arábiabeliek elméjét, a kik a szerecsenekkel határosok valának.


text:
És feljövének Júda ellen és megtámadván őt, zsákmányul vivék mindazt a vagyont, a mi a király házában található volt, sőt fiait és feleségeit is, és nem maradt néki más fia, csak Joákház, a legkisebbik.


text:
És <i>ez</i> így volt napról-napra, egészen a második év végéig, midőn belei kifolytak a betegség miatt, és meghala nagy kínokban: és népe nem égete néki <i>drága illatú fűszereket,</i> mint az ő atyáinak <f>[8†]</f> égettek vala.


text:
Harminczkét <i>esztendős</i> vala, mikor uralkodni kezde, és nyolcz esztendeig uralkodék Jeruzsálemben. És mikor minden részvét nélkül kimula, eltemeték őt a Dávid városában; de nem a királyok sírjába.


text:
<pb/>És királylyá tevék Jeruzsálem lakosai helyette az ő legkisebb <f>[1†]</f> fiát Akháziát; mert az idősebbeket mind megölték azok, a kik az Arábiabeliekkel jöttek <f>[2†]</f> vala a táborba. Uralkodék azért Akházia, Jórámnak a Júda királyának fia.


text:
Akházia negyvenkét esztendős volt, mikor királylyá lett, és egy esztendeig uralkodék Jeruzsálemben. Anyjának neve Athália volt, a ki az Omri leánya vala.


text:
Ő is az Akháb házának <f>[3†]</f> útjain jára; mert az ő anyja vala néki tanácsadója az istentelen cselekedetre.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, miképen az Akháb háznépe, mert azok voltak tanácsadói atyja halála után, az ő veszedelmére.


text:
Sőt azoknak tanácsa után indulva, hadba méne Jórámmal az <f>[4†]</f> Akháb fiával az Izráel királyával Hazáel ellen a Siriabeli király ellen, Rámóth Gileádba; de a Siriabeliek Jórámot megverék.


text:
Visszatért azért <i>Jórám,</i> hogy meggyógyíttassa magát Jezréel városában; mert sebek <i>valának rajta,</i> melyekkel megsebesíttetett Rámában, mikor Hazáel ellen, Siria királya ellen harczolt. Akházia pedig, Jórámnak a Júda királyának fia, aláméne, hogy meglátogatná Jórámot, az Akháb fiát Jezréelben, mert beteg vala.


text:
Hogy Akházia Jórámhoz méne, Isten <i>akaratából,</i> az ő romlása vala, mert odaérkezvén, elméne Jórámmal Jéhu ellen, a ki a Nimsi fia volt, a kit az Úr felkenetett, <f>[5†]</f> hogy kiírtaná az Akháb háznépét.


text:
Lőn azért, mikor Jéhu az Akháb házán bosszút álla, rátalált a Júda fejedelmeire és az Akházia testvéreinek fiaira, a kik Akháziának szolgálnak vala, és <f>[6†]</f> megölé őket.


text:
Akháziát is keresé és megfogák őt, (ki Samariában rejtőzött vala el) és vivék őt Jéhuhoz, a ki megöleté <f>[7†]</f> őt. De eltemették, mert ezt mondják róla: <i>Mégis</i> a Jósafát fia volt, a ki teljes szívvel keresé az Urat. És nem vala immár senki az Akházia háznépe közül a ki képes lett volna a királyságra.


text:
<pb/>És <f>[8†]</f> Athália az Akházia anyja, látván, hogy az ő fia meghalt: felkele és megölé a Júda háznépének minden királyi sarját.


text:
De Jósabát a király leánya vevé Joást <f>[9†]</f> az Akházia fiát, és kivivé őt titkon a király fiai közül, a kik megölettek, és elrejté őt és az ő dajkáját az ágyasházban. És elrejté őt Jósabát, a Jórám király leánya, a ki a Jójada pap felesége volt, (mert Akháziának huga vala) Athália elől, hogy őt meg ne ölhesse.


text:
<pb/>A hetedik <f>[1†]</f> esztendőben pedig felbátorodván Jójada, szövetséget kötött a századosokkal, Azáriával a Jérohám fiával, Ismáellel a Jóhanán fiával, Azáriával az Obed fiával, Maaséjával az Adája fiával, és Elisafáttal a Zikri fiával;


text:
A kik Júda országát körüljárván, összegyűjték Júdának minden városaiból a Lévitákat és az Izráel családfőit, és jövének Jeruzsálembe.


text:
Szövetséget tőn pedig mind az egész gyülekezet a királylyal az Isten házában, minekutána <i>Jójada</i> ekképen szólott nékik: Ímé a király fia fog uralkodni, a mint az Úr <f>[2†]</f> szólott volt a Dávid fiairól;


text:
Azért ez az a dolog, amit cselekednetek kell: Harmadrész közületek, a kik a szombatra szoktatok feljönni a papok és a Léviták közül, ajtónálló legyen;


text:
Harmadrész a király házánál, és harmadrész a főkapunál álljon; az egész nép pedig legyen az Úr házának pitvariban;


text:
Senki ne menjen be az Úr házába, hanem csak a papok és a kik szolgálnak a Léviták közül, csak ők menjenek be, mert szent dologra rendeltettek; az egész nép tartsa magát az Úr parancsolatjához.


text:
És a Léviták vegyék körül a királyt, fegyvere mindenkinek kezében legyen, és ha valaki bemenne a házba, ott megölettessék; és a király mellett legyetek, mikor bemegy és mikor kijön.


text:
És mind a szerint cselekedének a Léviták és az egész Júda, a mint Jójada pap megparancsolá, és kiki maga mellé vevé az ő embereit, mindazokat, a kik felmennek vala a szombatra, mind a kik kijőnek vala szombaton; mert Jójada pap nem ereszté el a csapatokat.


text:
És Jójada pap a századosoknak azokat a dárdákat, paizsokat és pánczélokat adá, a melyek Dávid királyéi <i>voltak,</i> a melyek az Isten házában <i>valának. </i>


text:
És állítá az egész népet, mindenkinek fegyvere kezében lévén, a ház jobb oldalától fogva a ház bal oldaláig, az oltár mellett és a ház mellett a király körül.


text:
Akkor kihozák a király fiát, és reá tevék a koronát és a bizonyságtételt, és királylyá tevék őt, és megkenék őt Jójada és az ő fiai, mondván: Éljen a király!


text:
<pb/>Mikor pedig meghallotta Athália a futkosó nép szavát, a kik a királyt dícsérik vala; akkor <i>ő is</i> felméne a nép közé az Úr házába.


text:
És mikor látta, hogy a király az ő oszlopánál áll a bejáratnál, <f>[3†]</f> s a fejedelmek és a trombitások a király mellett vannak, és hogy az egész föld népe örül, trombitál, s az énekesek a zengő szerszámokkal énekelnek, a kik tudósok valának az <i>isteni</i> dícséretben: megszaggatá Athália az ő ruháit, és monda: Árulás, árulás!


text:
És kiküldé Jójada pap a századosokat, a sereg előljáróit, mondván nékik: Vezessétek ki <f>[4†]</f> a rendek között; és ha valaki utána menne, fegyverrel ölettessék meg. Mert ezt mondja vala a pap: Ne öljétek meg őt az Úr házában.


text:
Helyet adának azért néki, <i>hogy kimehessen,</i> és mikor jutott volna a király háza felé a lovak <f>[5†]</f> kapujáig, ott megölték őt.


text:
<pb/>Szövetséget tőn pedig Jójada ő maga között, az egész nép között és a király között, hogy ők az Úr népei legyenek.


text:
És beméne az egész sokaság <f>[6†]</f> a Baál házába, és azt elrontá, és annak mind oltárait, mind bálványait összetöré; Mattánt pedig, a Baál papját az oltárok előtt <f>[7†]</f> ölék meg.


text:
És gondviselőket állíta Jójada az Úr házába, a lévitai papok által, a kiket Dávid csoportokba osztott <f>[8†]</f> az Úr házában, hogy áldoznának égőáldozatokkal az Úrnak, a mint a Mózes törvényében megíratott, nagy vígassággal és énekszóval, a Dávid rendelése szerint.


text:
És állítá az <f>[9†]</f> ajtónállókat az Úr házának kapuihoz, hogy be ne mehessen, a ki tisztátalan bármely dolog által.


text:
Azután maga mellé vevé a századosokat és a főembereket és a kik a nép felett uralkodnak, s az egész ország népét, és kivezetvén a királyt az Úr házából, bemenének a király házának felső kapuján, és ülteték a királyt a királyiszékbe.


text:
És örvendezett a föld minden népe, és a város is megnyugovék; minekutána Atháliát megölék <f>[10†]</f> fegyverrel.


text:
<pb/>Hét esztendős vala Joás, <f>[1†]</f> mikor uralkodni kezde, és uralkodék Jeruzsálemben negyven esztendeig; az ő anyjának neve Sibia vala, Beersebából.


text:
És összehivatá a papokat és a Lévitákat, és monda nékik: Menjetek el a Júda városaiba, és szedjetek az Izráel népétől fejenként pénzt, hogy a ti Istentek háza esztendőnként kijavíttassék. Ti pedig siessetek e dologgal; de a Léviták nem sietének.


text:
Akkor hivatá a király Jójadát a papifejedelmet, és monda néki: Miért nem gondoltál a Lévitákra, hogy behozzák Júdából és Jeruzsálemből az ajándékot, a melyet <i>rendelt</i> <f>[2†]</f> Mózes az Úr szolgája és az Izráel gyülekezete, a gyülekezet sátorához?


text:
Mert az istentelen Athália <f>[3†]</f> <i>és</i> az ő fiai elpusztították az Isten házát, és mindazt, a mi az Úr házának vala szentelve, a bálványokra költötték.


text:
És mikor parancsolt a király, csinálának egy ládát, melyet az Úr házának kapuja előtt helyezének el, kivül.


text:
És kihirdeték Júdában és Jeruzsálemben, hogy hozzák el az Úrnak az ajándékot, a melyet az Isten szolgája Mózes <f>[4†]</f> <i>parancsolt</i> a pusztában Izráelnek.


text:
Akkor a vezérek mindnyájan és az egész nép örömmel vivék <i>az ő ajándékaikat</i> és veték a ládába, míg megtelék.


text:
És időnként a Léviták által elviteték a ládát a király gondviselőjéhez, és mikor látták, hogy sok pénz van benne, eljövén a király íródeákja és a főpap választott embere, kiüríték a ládát, s azután ismét visszavitték helyére. Ezt művelék időnként, és nagy összeg pénzt gyűjtének.


text:
És adá azt a király és Jójada az Úr háza körül való munka felügyelőjének; és fogadának favágókat és ácsokat az Úr házának újítására, vas- és rézműveseket is az Úr házának megerősítésére.


text:
Munkálkodának azért a művesek, és az ő kezök által a kijavítás előrehaladt, s az Úrnak házát <i>előbbi</i> állapotába helyezék, és megerősíték azt.


text:
Mikor pedig elvégezték, a megmaradt pénzt vivék a királynak és Jójadának, melyből csinálának az Úr háza számára edényeket, az <i>isteni </i>tisztelet és áldozat számára kanalakat, s arany és ezüst edényeket. És áldozának vala égőáldozatokkal szüntelen az Úrnak házában, Jójadának, <f>[5†]</f> teljes életében.


text:
Megvénhedék pedig Jójada, és megelégedvén életével, meghala. Százharmincz esztendős korában hala meg.


text:
És eltemeték őt a Dávid városában a királyok között, mivel kedves dolgot cselekedett vala Izráelben mind Istennel s mind az ő házával.


text:
<pb/>Minekutána pedig meghala Jójada, eljövének a Júda fejedelmei, és meghajták magokat a király előtt; a király pedig hallgatott reájok.


text:
És elhagyák az Úrnak, atyáik Istenének házát, és szolgálának az Aseráknak és <f>[6†]</f> bálványoknak; mely vétkök miatt lőn <i>az Úrnak</i> haragja Júda és Jeruzsálem ellen.


text:
És külde hozzájuk prófétákat, hogy visszatérítenék őket az Úrhoz, a kik bizonyságot tevének ellenök, de nem hallgattak reájok.


text:
Az Isten lelke pedig felindítá Zakariást, a Jójada pap fiát, a ki felálla a nép között, és monda nékik: Ezt mondja az Isten: Miért szegtétek meg az Úrnak parancsolatait? — mert az nem használ néktek. <f>[7†]</f> Ha elhagytátok az Urat, ő is elhagy titeket.


text:
Amazok pedig reá támadván, ott az Úr háza pitvarában <f>[8†]</f> megkövezék őt a király parancsolatjából.


text:
És nem emlékezék meg Joás király a jótéteményről, <f>[9†]</f> a melylyel annak atyja, Jójada vala ő hozzá éltében, hanem megöleté a fiát. Mikor pedig meghalna, ezt mondá: Látja az Úr és bosszút áll!


text:
<pb/>És már az esztendő elmúltával feljöve ellene Siria <i>királyának</i> serege, és méne Júdára és Jeruzsálemre, és kiirtották a népnek minden vezéreit a nép közül, és minden zsákmányukat küldék Damaskusba a királynak;


text:
Mert noha kevés emberrel jött vala rájok a Siriabeli had, mindazáltal az Úr kezökbe adá <i>Júdának</i> nagy seregét, mivel az Urat, atyáiknak Istenét elhagyták; és Joáson is bosszút állának.


text:
És mikor tőle elmentek (súlyos betegségben hagyták hátra): pártot ütének ellene az ő szolgái, a Jójada pap fiának haláláért, és megölék őt ágyában, és meghala. És eltemeték őt a Dávid városában, de nem temeték őt a királyok sírjába.


text:
Ezek ütöttek ellene pártot: Zabád, az Ammonbeli Simeát asszony fia, és Józabád, a Moábbeli Simrith fia.


text:
Az ő fiai, és alatta az adónak megszaporodása, s az Isten házának kijavítása, ímé meg vannak írva <f>[10†]</f> a királyok könyvének magyarázatában. Uralkodék helyette az ő fia, Amásia.


text:
<pb/>Huszonöt esztendős korában kezdett Amásia <f>[1†]</f> uralkodni, és huszonkilencz esztendeig uralkodék Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Jéhoaddán vala, Jeruzsálemből való.


text:
Lőn pedig azután, hogy országában megerősödék, megölé az ő szolgáit, a kik a királyt, az ő atyját <f>[2†]</f> megölték vala.


text:
De azoknak fiait nem öleté meg, hanem a szerint cselekedék, a mint a törvényben, a Mózes könyvében megiratott, a melyben az Úr parancsolt volt, mondván: Meg ne <f>[3†]</f> ölettessenek az atyák a fiakért és a fiak se ölettessenek meg az atyákért, hanem kiki az ő saját bűnéért ölettessék meg.


text:
Összegyűjté annak felette Amásia a Júda népét, és választa közülök a nemzetségek szerint egész Júdában és Benjáminban ezredeseket és századosokat; és megszámlálá őket a húsz esztendősöktől fogva és a kik feljebb valának, és talála azok közül válogatott fegyverfoghatókat, kopjásokat és paizsosokat, háromszázezeret.


text:
Eljöve pedig az Isten embere ő hozzá, mondván: Oh király! ne menjen el te veled Izráel serege, mert az Úr nem lesz Izráellel, Efraim minden fiaival.


text:
Ha nem <i>hiszed,</i> ám menj el, készülj a viadalhoz; de megver az Isten téged az ellenség előtt; mert az Isten hatalmában van mind a segítség, <f>[4†]</f> mind a megveretés.


text:
Akkor monda Amásia az Isten emberének: De mit tegyünk a száz talentom ezüsttel, a melyet Izráel seregének adtam? És felele az Isten embere: Az Úr néked annál sokkal többet adhat.


text:
Kiválasztá azért Amásia azt a sereget, a mely Efraimból jött vala ő hozzá, hogy mennének helyökre; mely dologért igen megharagvának a Júda népére, és felgerjedt haraggal tértek vissza helyeikre.


text:
Amásia pedig felbátorodván, elindítá népét, és méne a sós völgybe; és megvere a Seir <f>[5†]</f> fiai közül tízezeret.


text:
És Júda fiai tízezeret élve fogtak el, a kiket egy magas kőszikla tetejére vivének, és letaszították őket a magas kőszikláról, és mindnyájan összeroncsoltattak.


text:
Annak a seregnek fiai pedig, a kiket visszakülde Amásia, <f>[6†]</f> hogy ne menjenek ő vele hadba: Júdának városaira ütének Samariától fogva mind Bethóronig; és levágván háromezeret azok közül, nagy zsákmányt vivének el.


text:
Lőn azután, hogy Amásia megtére az Edomiták <f>[7†]</f> megveréséből, a Seir fiainak isteneit elhozá <f>[8†]</f> és Isten gyanánt tisztelé azokat, a kik előtt magát meghajtja vala, és nékik jóillatot gerjeszte.


text:
Ezért megharaguvék az Úr Amásiára, és prófétát külde hozzá, a ki monda néki: Miért imádod annak a népnek isteneit, a kik nem szabadíthatták meg az ő népöket a te kezedből?


text:
Lőn pedig, mikor ekképen szólott volna néki, monda néki a <i>király:</i> Vajjon te tanácsosa vagy-é a királynak? Hallgass, <f>[9†]</f> mert rosszul jársz. Megszünék azért a próféta, minekutána ezt mondotta volna: Látom, hogy az Isten el akar téged veszteni, <f>[10†]</f> mivel ezt műveléd, és tanácsomat nem fogadád meg.


text:
Amásia pedig, a Júda királya, tanácsot tartván, követet külde <f>[11†]</f> Joáshoz, a Joákház fiához, a ki Jéhunak fia vala, az Izráel királyához, mondván: Nosza, szálljunk szembe egymással!


text:
Akkor Joás, az Izráel királya ilyen választ ada Amásiának, a Júda királyának: A Libánus hegyén való tövis külde a Libánuson való czédrusfához, mondván: Add a te leányodat az én fiamnak feleségül; eközben azonban arra menvén egy fenevad, a mely a Libánuson lakik vala, eltapodá azt a tövist.


text:
Te magadban így gondolkodtál: Megveréd az <f>[12†]</f> Edomitákat, azért fuvalkodtál fel magadban, hogy dicsekedjél. Kérlek, maradj otthon, miért szereznél magadnak veszedelmet, hogy te és Júda elveszszen <i>általam. </i>


text:
De Amásia nem nyugodhatott, mert Isten elvégezte vala, hogy <i>az ellenség</i> kezébe adja őket, <f>[13†]</f> mivel az Edomiták isteneit keresték.


text:
Felindula azért Joás, az Izráel királya, és szembeszállának egymással ő és Amásia, a Júda királya Béth-Semesnél, a mely Júdában van.


text:
Amásiát pedig, a Júda királyát, a Joás fiát, a ki Joákház fia volt, Joás, az Izráel királya elfogá Béth-Semesben, és vivé őt Jeruzsálembe, és Jeruzsálem kőfalát lerontá az Efraim kaputól fogva mind a szeglet kapujáig négyszáz singnyire.


text:
És az aranyat, az ezüstöt és mindenféle edényeket, a melyek az Isten házában, az Obed-Edom <f>[14†]</f> birtokában találtatának, és a király házának kincseit, s a kezesek fiait mind Samariába vivé.


text:
Amásia, a Joás fia, a Júda királya, minekutána meghala Joás, <f>[15†]</f> a Joákház fia, az Izráel királya, még tizenöt esztendeig éle.


text:
Amásiának pedig többi dolgai, az elsők és utolsók, avagy nincsenek-é megírva a Júda és az Izráel <f>[16†]</f> királyainak könyvében?


text:
Azon időtől fogva pedig, hogy Amásia az <f>[17†]</f> Úrtól elszakada, összeesküvést szőttek ellene Jeruzsálemben; és elmeneküle Lákisba, de utána küldöttek Lákisba, és megölték ott őt.


text:
<pb/>Akkor előhozván az egész Júda nemzetsége <f>[1†]</f> Uzziást (ki tizenhat esztendős vala), királylyá tevék őt az ő atyja Amásia helyett.


text:
Ő építé meg Elótot, és csatolta ismét Júdához, minekutána <i>Amásia</i> király meghalt az ő atyáival egybe.


text:
Tizenhat esztendős korában kezdett vala uralkodni Uzziás, és ötvenkét esztendeig uralkodék Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Jékólia vala, Jeruzsálemből való.


text:
És keresi vala az Istent <f>[2†]</f> Zakariás <i>próféta</i> idejében, a ki az isteni látásokban értelmes vala; és mindaddig, míg az Urat keresé, jó előmenetelt adott néki Isten;


text:
Mert kimenvén, hadakozék a Filiszteusok ellen; és a Gáth kerítését, a Jabné kerítését és az Asdód kerítését letöré, és építe városokat Asdódban és a Filiszteusok tartományában.


text:
És megsegéllé őt az Isten a Filiszteusok ellen és az Arábiabeliek ellen, a kik lakoznak vala Gúr-Baálban, és Meunimban.


text:
És adának az Ammoniták Uzziásnak ajándékot, és elterjede az ő híre Égyiptomig; mert felette igen megnevekedett az ő hatalma;


text:
És építe Uzziás tornyokat Jeruzsálemben a szeglet kapuja felett, a völgy kapuja felett és a szegletek felett, és igen megerősítteté azokat.


text:
A pusztában is tornyokat épített, és sok kutat ásatott; mert sok nyája vala mind a völgyekben, mind a lapályon, és szántóvető szolgái, vinczellérei a hegyeken és Kármelben, mert a földművelést kedvelte.


text:
Uzziásnak hadakozó serege is vala, a mely harczba mehetett csapatonként, a mint megszámláltatott Jéhiel íródeák és Maaséja előljáró által Hanániás vezetése alatt, a ki a király vezérei közül való.


text:
És az ő kezök alatt levő hadakozó sereg <f>[3†]</f> háromszázhétezerötszáz harczosból állott, a kik képesek valának megsegíteni a királyt ellenségei ellen.


text:
És készíttete Uzziás nékik, az egész sereg számára paizsokat, kopjákat, sisakokat, pánczélokat, íveket és parittyába való köveket.


text:
Készíttete annakfelette Jeruzsálemben értelmes mesteremberek által gépezeteket a tornyok tetején és a kőfal szegletein, nyilaknak és nagy köveknek kihajigálására. És az ő híre messzire elterjede; mert csudálatosan megsegítteték, míglen megerősödék.


text:
<pb/>Mikor pedig ilyen módon megerősödött volna, felfuvalkodék, hogy megfertőztetné magát és vétkezék az Úr ellen, az ő Istene ellen. Beméne az Úr templomába, hogy a füstölő oltáron füstölne.


text:
És ellene állának Uzziás királynak, és mondának néki: Uzziás! nem a te dolgod az Úrnak füstölni, hanem az Áron pap <f>[5†]</f> fiaié, a kik felszenteltetének, hogy füstöljenek. Menj ki e szent helyből; mert igen vétkeztél és dicsőségedre nem leend az Úr Istentől.


text:
És megharaguvék Uzziás, a kinek kezében vala a füstölő szerszám, hogy füstölne; és mikor haragudnék a papokra, bélpoklosság támada a homlokán ott a papok előtt, az Úr házában, a füstölő oltár előtt.


text:
És mikor tekintett volna ő reá Azáriás főpap, és vele mind a többi papok, láták a bélpoklosságot az ő homlokán; és elűzék őt onnét, sőt maga is sietett kimenni, mert az Úr megverte vala őt.


text:
És lőn Uzziás király <f>[6†]</f> halála napjáig bélpoklos; és lakik vala egy elkülönített házban bélpoklosan, mert az Úr házából kivettetett vala. És Jótám, az ő fia vala a király házában, a ki ítélkezék az ország népe felett.


text:
És meghala Uzziás az ő atyáival egybe, és eltemeték őt az ő atyáival a temetőbe, a mely a királyoké vala, mert ezt mondják felőle: bélpoklos volt. És uralkodék helyette Jótám, az ő fia.


text:
<pb/>Huszonöt esztendős vala <f>[1†]</f> Jótám, mikor uralkodni kezde, és tizenhat esztendeig uralkodék Jeruzsálemben; az ő anyjának neve Jérusa vala, a Sádók leánya.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr előtt, mint az ő atyja, Uzziás is cselekedett vala, csakhogy nem méne az Úr templomába; a nép azonban tovább is vétkezék.


text:
Ő is hadakozott az Ammon fiainak királyai ellen, a kiket megvere; és adának néki az <f>[2†]</f> Ammon fiai azon esztendőben száz tálentom ezüstöt s tízezer véka búzát és tízezer véka árpát. Ezt fizették néki az Ammon fiai a második és harmadik esztendőben is.


text:
Jótámnak <f>[3†]</f> pedig több dolgait, minden hadakozásait és útjait, ímé megírták az Izráel és a Júda királyainak könyvében.


text:
És elaluvék Jótám az ő atyjával, és eltemeték őt a Dávid városában; és uralkodék Akház, az ő fia helyette.


text:
<pb/>Húsz esztendős volt <f>[1†]</f> Akház, mikor uralkodni kezdett, és tizenhat esztendeig uralkodék Jeruzsálemben, és nem cselekedék kedves dolgot az Úr előtt, mint Dávid, az ő atyja;


text:
Hanem az Izráel királyainak útján járt, és öntött <i>bálványokat </i>is csináltatott a Baál tiszteletére.


text:
Annakfelette tömjéneze a Hinnom fiának völgyében; fiait is megégeté tűzben, <f>[2†]</f> a pogányok útálatosságai szerint, a kiket az Úr az Izráel fiai elől kiűzött volt.


text:
Ezért az Úr az ő Istene adá őt a Siriabeli király kezébe, és őt <i>igen</i> megverék, és sok foglyot hurczolának el ő tőle, a kiket Damaskusba vivének. Sőt még az Izráel királya kezébe is adaték, és az is igen megveré őt.


text:
Mert Pékah, <f>[4†]</f> a Rémália fia, Júdában egy nap levága százhúszezer embert, mind vitézeket; mivel elhagyták az Urat, atyáik Istenét.


text:
Annakfelette az Efraimbeli vitéz Zikri megölé Maásiát, a király fiát, Azrikámot, az ő házának gondviselőjét, és Elkánát, a ki a király után második vala.


text:
És elvivének az Izráel fiai az <f>[5†]</f> ő atyjokfiai közül kétszázezer asszonyt, fiút, leányt, és nagy vagyont rablának el tőlök, és azzal a zsákmánynyal mennek vala Samariába.


text:
<pb/>Vala pedig ott az Úrnak egy prófétája, a kinek neve Odéd, a ki eleibe menvén a hadnak, a mely Samariába megy vala, monda nékik: Ímé, mivel az Úrnak, atyáitok Istenének haragja Júda ellen felgerjedett, őket kezetekbe adta, és ti <i>sokat</i> megölétek közülök haragotokban, a mely szintén az égig felhatott;


text:
És immár arra gondoltok, hogy Júdának és Jeruzsálemnek fiait megalázzátok, hogy néktek szolgáitok és szolgálóleányitok legyenek: avagy ezáltal nem teszitek-é magatokat bűnösökké az Úrnál, a ti Isteneteknél?


text:
Azért halljátok meg szómat: Vigyétek vissza a ti atyátokfiai közül való foglyokat, a kiket ide hoztatok; különben az Úrnak nagy haragja <i>lészen</i> rajtatok.


text:
Akkor felkelének némelyek az Efraimból való vezérek közül: Azáriás, a Jóhanán fia; Berékiás, a Mesillemót fia; Ezékiás, a Sallum fia, és Amása a Hadlai fia, azok ellen, a kik a viadalból jőnek vala.


text:
És mondának nékik: Ne hozzátok ide be a foglyokat, mert felette igen nagy bűn lesz az, a mit akartok művelni, és ezzel a mi bűneinket és vétkeinket megsokasítjátok; mert <i>e nélkül</i> is sok bűnünk van, és felgerjedt a harag Izráel ellen.


text:
És felállának a névszerint megnevezett férfiak, s felvevék a foglyokat, és a kik mezítelenek valának közülök, felöltözteték a zsákmányból; felöltözteték azokat, sarukat is adának lábaikra; ételt és italt is adának nékik; sőt meg is kenék őket, és a gyengélkedőket szamarakra helyezék, és vivék őket a pálmafák városába, Jérikhóba, az ő atyjokfiaihoz; azután megtérének Samariába.


text:
Mert még az Edomiták is <f>[7†]</f> eljöttek vala, és a Júdabeliek közül <i>sokat</i> levágának, vagy rabságba hurczolának.


text:
A Filiszteusok is mind ellepék a lapályon való városokat és Júdának dél felől való részét, és elfoglalák Béth-Semest, Ajalont, Gederótot, Sókot és annak faluit; Timnát és annak faluit; Gimzót és annak faluit, és ott laknak vala;


text:
Mert az Úr megalázta Júdát Akházért, az Izráel királyáért; mert arra indítá <f>[8†]</f> Júdát, hogy vétkezzék az Úr ellen.


text:
Mert Akház kifosztá az Úr házát, a királyét, a fejedelmekét, és az Assiriabeli királynak adá, de azért nem lőn néki segítségére.


text:
Mert áldozék Damaskus <f>[9†]</f> isteneinek, a kik őt megverték vala, ezt mondván: Mivel Siria királyainak istenei megsegítik őket, azért én is azoknak áldozom, hogy segéljenek engem is, holott mind néki, mind az egész Izráelnek azok okozták romlását.


text:
És összehordá Akház az Isten házának edényeit, és <f>[10†]</f> összetöré az Isten házának edényeit, és az Úr házának ajtait bezárá, és csinála a maga számára oltárokat Jeruzsálemnek minden szegletén;


text:
Júdának minden városaiban is magaslatokat építe, hogy az idegen isteneknek tömjénezzen, és haragra ingerlé az Urat, atyái Istenét.


text:
Az ő több dolgai pedig és útjai, úgy az elsők, mint utolsók, ímé meg vannak írva a Júda és az Izráel királyainak <f>[11†]</f> könyvében.


text:
Meghala pedig Akház az ő atyáival, és eltemeték őt Jeruzsálem városában; mert nem vivék őt az Izráel királyainak <f>[12†]</f> sírjába. És uralkodék az ő fia, Ezékiás, ő helyette.


text:
<pb/>Ezékiás <f>[1†]</f> huszonöt esztendős korában kezdett uralkodni, és uralkodék huszonkilencz esztendeig Jeruzsálemben; az ő anyjának neve vala Abija, a Zakariás leánya.


text:
És kedves dolgot cselekedék az Úr előtt, mind a szerint, a mint Dávid, az ő atyja is <f>[2†]</f> cselekedett vala.


text:
És az ő királyságának első esztendejében, az első hónapban <f>[3†]</f> kinyitá az Úr házának ajtait, és azokat megújíttatá.


text:
És monda nékik: Hallgassatok meg engem Léviták! Most szenteljétek meg magatokat, az Úrnak, atyáitok Istenének házát is szenteljétek meg, és hordjatok ki minden <f>[4†]</f> tisztátalanságot a szent helyről;


text:
Mert vétkeztek a mi atyáink, és az Úr előtt, a mi Istenünk előtt <f>[5†]</f> gonoszul cselekedének, és elhagyták őt, az Úr sátorától elfordították arczukat, hátat fordítván annak.


text:
A tornácz ajtait is bezárták, a szövétnekeket eloltották, és füstölőszert nem füstölögtettek és égőáldozatot nem áldoztak az Izráel Istenének a szent helyen.


text:
És ezért volt az Úrnak haragja Júdán és Jeruzsálemen, és adta volt őket rabságra <f>[6†]</f> és pusztulásra és kigunyoltatásra, a mint ti magatok is látjátok.


text:
És ímé a mi atyáink fegyver által hullottak el, fiaink, leányaink és feleségeink fogságba vitettek e dolog miatt.


text:
Most <i>azért</i> elvégeztem magamban, hogy az Úrral, Izráel Istenével szövetséget szerzek, hogy haragját tőlünk elfordítsa.


text:
Fiaim, most ne tévelyegjetek; mert az Úr <f>[7†]</f> választott titeket, hogy ő előtte állván, néki szolgáljatok; hogy szolgái legyetek néki és jóillatot szerezzetek.


text:
Felkelének azért a Léviták: Máhát az Amásai fia, Jóel az Azárja fia, a kik Kéhátiták <f>[8†]</f> valának; a Mérári fiai közül pedig Kis az Abdi fia, és Azária a Jéhalélel fia, és a Gersoniták közül Joah a Zimma fia, és Éden a Joah fia;


text:
Összegyűjték az ő atyjokfiait, és megszentelék magokat, és bemenének a király parancsolatjából az Úrnak beszédei szerint, az Úr házának megtisztítására.


text:
És bemenének a papok az Úr házának belső részébe, hogy azt megtisztítsák; kihordának <i>belőle</i> minden tisztátalanságot, a melyet az Úr templomában találának, az Úr házának pitvarába; és a Léviták felszedék, hogy onnan kihordják a Kidron patakába.


text:
Elkezdék pedig a megszentelést az első hónap első napján, és a hónap nyolczadik napján bemenének az Úr házának tornáczába, és megszentelék az Úr házát nyolcz napon át, úgy hogy az első hónap tizenhatodik napján végezték be.


text:
És akkor bemenének Ezékiás királyhoz, és mondának: Megtisztítottuk mindenestől az Úr házát, az égőáldozat <f>[11†]</f> oltárát is, minden hozzá tartozó edényekkel egybe, a szent asztalt is, minden szerszámaival;


text:
Minden egyéb eszközöket is, a melyeket Akház király az ő királysága alatt megszentségtelenített, <f>[12†]</f> mikor <i>Isten ellen</i> vétkezett vala, helyreállítottunk és megszenteltünk, és ímé mind az Úr oltára előtt vannak.


text:
És vivének fel hét tulkot és hét kost, hét bárányt és hét bakot bűnért való áldozatra az <f>[13†]</f> országért, a szent hajlékért és Júdáért, és megparancsolá az Áron fiainak, a papoknak, hogy megáldozzák az Úr oltárán.


text:
Megölék azért a tulkokat, és a papok azoknak véröket vévén, elhinték az oltárra; hasonlatosképen megölvén a kosokat, elhinték azoknak véröket az oltárra; a bárányokat is megölvén, azoknak vérét az oltárra hinték.


text:
Minekutána a papok azokat megölték, bűnért való áldozást végeztek a vérökkel az oltáron, az egész Izráel megtisztulására; mert az egész Izráelért parancsolta vala a király az égőáldozatot és a bűnért való áldozatot.


text:
És beállítá a Lévitákat az Úr házába czimbalmokkal, <f>[14†]</f> lantokkal és cziterákkal Dávidnak és Gádnak a király prófétájának, és Nátán prófétának parancsolatja szerint; mert az Úrtól volt a parancs az ő prófétái által.


text:
Előállának azért a Léviták a Dávid <f>[15†]</f> <i>zengő </i>szerszámaival; a papok is a trombitákkal.


text:
És megparancsolá Ezékiás, hogy egészen égőáldozatot áldozzanak az oltáron. És mikor megkezdődött az áldozás ugyanakkor megkezdődött az Úrnak éneke is és a trombiták <i>harsonája</i> Dávidnak az Izráel királyának szerszámaival.


text:
És az egész gyülekezet leborula, az énekesek énekelének, és a trombitások trombitálának mindaddig, míg az egészen égőáldozatnak vége lőn.


text:
És a mikor elvégezték az áldozatokat, a király és mindnyájan a vele valók leborulván <i>arczczal,</i> imádkozának.


text:
És megparancsolá Ezékiás király és a fejedelmek a Lévitáknak, hogy az Urat dícsérjék a Dávid és az Asáf próféta dicséreteivel; a kik, mikor nagy örömmel dícsérték <i>az Urat</i>, meghajoltak és leborulának.


text:
Azután szóla és monda Ezékiás: Most már felavattátok magatokat az Úrnak, azért jőjjetek, és hozzatok áldozatokat és dícsérő áldozatokat az Úr házában. És az egész gyülekezet hoza áldozatokat és dícsérő áldozatokat, és mindaz a kit a szíve indított, egészen égőáldozatot.


text:
És az égőáldozatra való barmok száma, a melyeket a gyülekezet hozott vala, <i>ez volt:</i> hetven tulok, száz kos, kétszáz bárány. Mindezek egészen égőáldozatul valának az Úrnak.


text:
De mivel a papok kevesen valának, és nem győzték az áldozatokat mind megnyúzni, ezért az ő atyjokfiai, a Léviták segítségökre valának nékik mindaddig, míg azt a munkát elvégezék, és míg a többi papok <f>[16†]</f> magokat megszentelék; mert a Léviták igazabb szívűek valának a magok megszentelésében, mint a papok.


text:
Az egészen égőáldozat is igen sok volt a hálaáldozatok kövérivel és az egészen égőáldozatokhoz való italáldozatokkal; és ekképen helyreállíttatott az Úr házának szolgálata.


text:
Örvendeze azért Ezékiás <f>[17†]</f> és <i>ő vele</i> az egész gyülekezet, hogy az Isten erre hajlandóvá tette a népet; mert hirtelen történt ez a dolog.


text:
<pb/>És külde Ezékiás az egész Izráelhez és Júdához, sőt Efraimnak és Manassénak is íra leveleket, hogy jönnének el az Úr házához Jeruzsálembe, hogy megtartanák a páskhát <f>[1†]</f> az Úrnak, Izráel Istenének.


text:
És tanácsot tarta a király és fejedelmei s az egész gyülekezet Jeruzsálemben, hogy a második <f>[2†]</f> hónapban tartsák meg a páskhát.


text:
Mert azt akkor nem tarthatták meg, mert a papok nem szentelhették meg magokat kellő számban, s a nép sem gyűlt vala össze Jeruzsálemben.


text:
Elhatározták tehát, hogy kihirdetik egész Izráelben Beersebától fogva Dánig, hogy jőjjenek Jeruzsálembe páskhát szentelni az Úrnak, Izráel Istenének, mert már régóta nem tartották meg úgy, a mint megiratott.


text:
Elmenének azért a híradók a király levelével és a fejedelmekével az egész Izráelhez és Júdához, és a király parancsolatjából ezt mondják vala: Izráel fiai! térjetek meg az Úrhoz, Ábrahámnak, Izsáknak és Izráelnek Istenéhez s ő is megtér a maradékhoz, <f>[3†]</f> mely megmaradt még köztetek az Assiriabeli királyok kezétől.


text:
És ne legyetek olyanok, mint a ti atyáitok és atyátokfiai, a kik vétkeztek volt az Úr ellen, atyáik <f>[4†]</f> Istene ellen és elpusztította őket, a mint ti magatok látjátok.


text:
Most azért meg ne keményítsétek nyakatokat, mint a ti <f>[5†]</f> atyáitok; adjatok kezet az Úrnak, és bemenvén az ő szent helyébe, a melyet megszentelt örökké, szolgáljatok az Úrnak, a ti Istenteknek, és elfordul rólatok haragja.


text:
Mert hogy ha ti megtéréndetek az Úrhoz, a ti atyátokfiai és fiaitok kegyelmet találnak azoknál a kik őket fogságba vitték, <f>[6†]</f> és megtérnek <f>[7†]</f> erre a földre, mert irgalmas és kegyelmes az Úr, a ti Istentek, és nem fordítja el orczáját tőletek, ha ő hozzá megtéréndetek.


text:
Mikor pedig a híradók városról-városra menének az Efraim és a Manasse földén, mind Zebulonig, nevetik és csúfolják vala őket;


text:
Mindazáltal némelyek az Áser, Manasse és a Zebulon nemzetségéből megalázák magokat, és eljövének Jeruzsálembe.


text:
Júdában is ezt cselekedé az Istennek keze, adván beléjök egy akaratot, hogy engednének a király parancsolatjának és a fejedelmekének az Úr beszéde szerint.


text:
Sok nép gyűle azért Jeruzsálembe, hogy a kovásztalan <f>[8†]</f> kenyerek ünnepét megtartsák a második hónapban; igen nagy gyülekezet vala.


text:
És felkelének, és elronták az oltárokat, a melyek <f>[9†]</f> Jeruzsálemben valának, és a füstölő oltárokat is mind elronták, és a Kidron patakába hányták.


text:
És megölék a páskha<i>bárányt</i> a második hónap tizennegyedik napján; s a papok <f>[10†]</f> és Léviták megszégyenlék és megszentelék magokat, és égőáldozatokat vittek az Úr házába;


text:
És kiki álla az ő helyére az ő szokások szerint és Mózesnek az Isten emberének törvénye szerint, és a papok hintik vala a vért a Léviták kezéből.


text:
Minthogy pedig igen sokan valának a gyülekezetben, a kik magokat meg nem szentelték vala, ezért a Léviták a páskha<i>bárány</i> megölésével foglalkozának azokért, a kik tisztátalanok voltak, hogy megszenteljék az Úrnak;


text:
Mert a népnek nagy része, sokan az Efraim, Manasse, Izsakhár és Zebulon <i>nemzetségéből,</i> nem szentelték meg magokat, mindazáltal megevék a páskha<i>bárányt,</i> nem úgy, a mint megiratott; de könyörge Ezékiás érettök, mondván: A kegyes Úr tisztítsa meg azt;


text:
Mindenkit, a ki szívét elkészítette, hogy keresse az Istent, az Urat, az ő atyái Istenét, ha nem a szentségnek tisztasága szerint is.


text:
Megtartották tehát az Izráel fiai, a kik Jeruzsálemben találtatának, a kovásztalan kenyerek ünnepét hét napon át nagy örömmel, és dícsérik vala az Urat minden nap a Léviták és a papok, az Úr erejét éneklő szerszámokkal.


text:
És kegyesen beszéle Ezékiás minden Lévitával, a kik értelmesek és jóindulattal valának az Úr iránt. És ünnepi lakomát tartottak hét napon át, áldozván hálaadó-áldozatokkal, és dícsérvén az Urat, atyáik Istenét.


text:
Tanácsot tarta pedig az egész gyülekezet, hogy még hét napig szentelne ünnepet; és így még hét napot töltöttek el vígasságban;


text:
Mert Ezékiás, a Júda királya ada a gyülekezetnek ezer tulkot és hétezer juhot, a fejedelmek is adának a gyülekezetnek ezer tulkot és tízezer juhot; és megszentelék magokat a papok elegen.


text:
Nagy örömben vala azért az egész Júda gyülekezete, a papok és a Léviták és azoknak egész gyülekezete, a kik Izráelből oda mentek vala; mind az idegenek, a kik az Izráel földjéről jöttek vala, mind a Júdában lakozók.


text:
És volt nagy vígasság Jeruzsálemben; mert Salamonnak, az Izráel királyának, Dávid fiának idejétől fogva nem volt ehez hasonló <i>ünnep</i> Jeruzsálemben.


text:
Ezek után felállának a <f>[11†]</f> papok <i>és</i> a Léviták, és megáldák a gyülekezetet; és meghallgatásra talált az ő szavok, és felhata az ő könyörgésök mennybe az <i>Isten</i> szentséges lakhelyébe.


text:
<pb/>A mint mindezeknek vége lőn: kiméne az egész Izráel, a kik Júdának városaiban találtatának, s a <f>[1†]</f> bálványokat széttörték, az Aserákat kivagdalák, s leronták a magaslatokat és oltárokat egész Júdában, Benjáminban, Efraimban és Manasseban, mígnem befejezték; azután visszatérének az Izráel fiai mind, kiki az ő örökségébe <i>és</i> városaiba.


text:
És helyreállítá Ezékiás a papok és Léviták osztályait <f>[2†]</f> csoportjaik szerint, kit-kit az ő szolgálata szerint, a papokat és a Lévitákat az égőáldozatokra és a hálaadó-áldozatokra, a szolgálatra, hálaadásra és dícséretre az Úr táborinak kapuiban.


text:
És <i>rendelé</i> a király az ő jövedelmének egy részét az égőáldozatok számára, a reggeli és estvéli égőáldozatok, a szombatnapok, az újhold és az ünnepek égőáldozatai számára, a mint megiratott az <f>[3†]</f> Úr törvényében.


text:
Meghagyá a népnek is, Jeruzsálem lakosinak, hogy megadják a papok és a Léviták járandóságát, hogy az Úr törvényéhez <i>annál inkább</i> ragaszkodjanak.


text:
A mint ez intézkedés <i>híre</i> elterjedt: az Izráel fiai a búzának, a bornak és olajnak, a méznek és minden mezei termésnek zsengéjét bőséggel megadák; és mindenből a tizedet bőséggel meghozák.


text:
És az Izráel és Júda fiai, a kik lakoznak vala a Júda városaiban, ők is elhozák a barmokból és juhokból a tizedet, és annak tizedét, a mi az Úrnak, az ő Istenöknek szenteltetett, és rakásonként felhalmozák.


text:
Oda menvén pedig Ezékiás és a fejedelmek, és látván a rakásokat: áldák az Urat és az ő népét, Izráelt.


text:
Kinek felelvén Azáriás, <f>[4†]</f> a főpap, a Sádók nemzetségéből való, monda: Mióta az Úr házába kezdék az ajándékokat hozni: eleget ettünk és sok meg is maradt belőle, mert az Úr megáldotta az ő népét; és ez a rakás, a mi megmaradt.


text:
Behordák azért az ajándékokat, a tizedeket, és a mi megszenteltetett, nagy hűséggel, és ezeknek főgondviselője Konánia Lévita vala, a második pedig ennek atyjafia, Simei.


text:
Jéhiel pedig és Azáriás, Náhát, Asáel, Jérimot, Józabád, Eliel, Ismákia, Máhát és Benája, gondviselők valának, Konániának és atyjafiának Simeinek keze alatt, Ezékiás királynak és Azáriásnak az Isten háza előljárójának parancsolatából.


text:
Kóré Lévita pedig, a Jemna fia, a ki ajtónálló vala napkelet felől, az Isten számára tett önkéntes adományok gondviselője volt, hogy kiadja az Úrnak és a szentek szentjének áldozatát.


text:
Keze alatt valának: Eden, Minjámin, Jésua, Semája, Amária és Sekánia a papok <f>[5†]</f> városaiban, hogy hűségesen osztogassák a csapatok szerint az ő atyjokfiainak, úgy a nagynak, mint a kicsinynek,


text:
(Az ő nemzetségök férfiain kivül, a három esztendős fiútól fogva feljebb) mindenkinek, a kinek bejárása vala az Úr házába a maga napján, a naponként való szolgálatra, rendtartásuk és csapatjaik szerint;


text:
A papok nemzetségének családjaik szerint; a Lévitáknak is, a kik húsz esztendősök és feljebb valók volnának, az ő rendtartások és <f>[6†]</f> csapatjaik szerint.


text:
És azok családjának minden kisdeddel, feleségeikkel, fiaikkal, leányaikkal, s az egész gyülekezetnek; mert az ő hitök szerint szentelték vala magokat a szentségre;


text:
Az Áron fiainak is, a papoknak, az ő városaikhoz tartozó vidék környékén, minden városban <i>valának</i> névszerint megnevezett emberek, hogy kiadják a részét minden férfinak a papok közül, és minden nemzetségnek a Léviták között.


text:
És így cselekedék Ezékiás egész Júdában. A mi jó, igaz és helyes vala az Úr előtt, az ő Istene előtt, azt művelé.


text:
És minden munkában, a melyet elkezdett az Isten házának szolgálatában, a törvényben és parancsolatban, keresvén az ő Istenét, teljes szívvel jár vala el, és ezért szerencsés vala.


text:
<pb/>Ezen dolgok és igazságos <i>cselekedetek</i> után eljöve Sénakhérib, <f>[1†]</f> az Assiriabeli király, és Júdába menvén, megszállá a megerősített városokat, azt mondván, hogy elfoglalja azokat magának.


text:
Tanácsot tarta vezéreivel és vitézeivel, hogy a városon kivül való forrásokat betöltsék; és azok segítségére lőnek néki;


text:
Mert összegyűlvén a sokaság, bedugának minden forrást és az ország közepén folyó patakot, mondván: Miért találjanak az assiriai királyok elegendő vizet, ha eljőnek?!


text:
És felbátorodván, megépíté a város leromlott kerítését, felemelvén a tornyokig, és kivül másik kőfalat is <i>emelt</i>, s Millót a Dávid városában megerősíté; ennekfelette szerze sok fegyvert és paizst.


text:
És a nép fölé seregvezéreket tett, és maga köré gyűjtvén őket a város kapujának utczájára, szóla az ő szívök szerint ekképen:


text:
Erősek legyetek és bátrak, semmit se féljetek, meg se rettenjetek az assiriai királytól és a vele való egész sokaságtól, mert velünk többen vannak, hogynem ő vele.


text:
Ő vele testi erő van, velünk pedig az Úr a mi <f>[2†]</f> Istenünk, hogy megsegéljen minket és érettünk hadakozzék. És megbátorodék a nép, ezt hallván Ezékiástól, a Júda királyától.


text:
Ezek után elküldé szolgáit Sénakhérib, az <f>[3†]</f> assiriai király Jeruzsálembe (ő pedig Lákis mellett volt egész seregével) Ezékiáshoz a Júda királyához, és az egész Júdához, mely Jeruzsálemben vala, mondván:


text:
Ezt mondja Sénakhérib, az assiriai király: Kiben bíztok, hogy Jeruzsálemben maradtok a megszállás idején?


text:
Avagy nem Ezékiás áltatott-é el titeket, hogy éhséggel és szomjúsággal ölne meg titeket, mondván: Az Úr, a mi Istenünk megszabadít minket az Assiriabeli király kezéből!


text:
Avagy nem Ezékiás pusztította-é el az ő magaslatait és oltárait, mikor így szólott Júdához és Jeruzsálemhez, mondván: <i>Csak</i> egy oltár előtt imádkozzatok, és <i>csak</i> azon tömjénezzetek?!


text:
Avagy nem tudjátok-é, mit műveltem én és az én atyáim e föld minden népeivel? Vajjon e föld nemzetségeinek istenei megszabadíthatták-é az én kezemből az ő földöket?


text:
És kicsoda e nemzetségek istenei közül az, a melyeket az én atyáim elvesztettek, a ki az én kezemből az ő népét megszabadíthatta volna, hogy a ti Istenetek is az én kezemből titeket megszabadíthatna?


text:
Most azért Ezékiás titeket el ne ámítson és meg ne csaljon ily módon; ne higyjetek néki, mert ha egy népnek és országnak istene sem szabadíthatta meg az ő népét kezemből és az én atyáim kezéből: mennyivel kevésbbé szabadíthat meg titeket a ti Istenetek az én kezemből!


text:
Levelet is <f>[4†]</f> íra, az Urat, Izráel Istenét káromlással illetvén, és szólván ellene ilyen módon: A mint e földön lakozó népek istenei meg nem szabadíthatták az ő népöket az én kezemből: ekképen az Ezékiás Istene sem szabadíthatja meg az ő népét kezemből.


text:
És kiáltnak nagy felszóval zsidó nyelven <f>[5†]</f> Jeruzsálem népe ellen, mely a kerítésen vala, hogy őket megrettentenék és megháborítanák, <i>abban a reményben</i>, hogy így a várost elfoglalhatják.


text:
És <i>úgy</i> szólának a Jeruzsálem Istenéről, mint a föld népeinek istenei felől, melyek <f>[6†]</f> emberi kézzel csináltattak.


text:
Akkor Ezékiás király <f>[7†]</f> könyörge, és <i>ő vele</i> Ésaiás próféta az Ámós fia e <i>káromlásért,</i> és felkiáltának az égre.


text:
És elbocsátá az Úr az ő <f>[8†]</f> angyalát, a ki megöle minden erős vitézt, előljárót és vezért az assiriai király táborában, és nagy szégyennel megtére az ő földébe. Bemenvén pedig az ő istenének házába, ott az ő saját fiai <f>[9†]</f> fegyverrel ölék meg őt.


text:
Megszabadítá azért az Úr Ezékiást és a Jeruzsálem népét Sénakhéribtől az assiriai királytól, és minden másoktól, és védelmezé őket mindenfelől.


text:
És sokan ajándékokat hoznak vala Jeruzsálembe az Úrnak, Ezékiásnak is a Júda királyának drágaságokat, és ő felmagasztaltatott minden pogányok szemei előtt azután.


text:
<pb/>Az időben Ezékiás halálos betegségbe <f>[10†]</f> esék; de könyörgött az Úrhoz, a ki szóla hozzá és csudajelt adott néki.


text:
De nem cselekedék Ezékiás az ő hozzá való jótétemény szerint, mert magában felfuvalkodék, azért <i>Istennek</i> haragja lőn rajta, Júdán és Jeruzsálemen.


text:
Azonban megalázta magát Ezékiás az ő felfuvalkodottságában, <f>[11†]</f> Jeruzsálem lakosaival egybe; ezért nem szálla <i>többé</i> reájok az Úrnak haragja Ezékiás életében.


text:
És igen nagy gazdagsága és dicsősége vala Ezékiásnak. És csináltatott magának kincsesházat az ezüst, arany, drágakövek és drága fűszerszámok, paizsok és mindenféle drága szerszámok számára;


text:
És tárházakat jövedelmének a gabonának, bornak, olajnak számára, és mindenféle barom számára istállókat, a nyájaknak pedig aklokat.


text:
Városokat is építe magának, és szerze igen sok juhot és barmot, mert az Isten nagy gazdagságot adott néki.


text:
És Ezékiás volt az, a ki betömé a Gihon vizeinek felső forrását, és Dávid városának napnyugat felől való részén vezeté lefelé. És minden dolgában igen szerencsés vala Ezékiás;


text:
De mivel a Babilóniabeli fejedelmek követeivel <i>megbarátkozék,</i> a kik ő hozzá küldettek, hogy megtudakoznák a csudajelt, <f>[12†]</f> mely a földön lőn; elhagyá őt az Isten, hogy megkisértené őt és meglátná, mi volna az ő szívében.


text:
Ezékiásnak pedig többi <f>[13†]</f> dolgai és jótéteményei ímé meg vannak írva az Ésaiás prófétának, az Ámós fiának látásában, <i>és</i> a Júda és Izráel királyainak könyvében.


text:
Meghala pedig Ezékiás az ő atyáival, és eltemeték őt a Dávid fiainak sírjaihoz vivő feljárón, és mind az egész Júda és Jeruzsálem nagy tisztességet tettek néki az ő halálának idején. És uralkodék Manasse, az ő fia helyette.


text:
<pb/>Tizenkét esztendős vala <f>[1†]</f> Manasse, mikor uralkodni kezdett volt, és ötvenöt esztendeig uralkodott Jeruzsálemben.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt a pogányok útálatosságai szerint, a kiket az Úr az Izráel fiai elől kiűzött vala.


text:
Mert a magaslatokat ismét megépíté, a melyeket Ezékiás az ő atyja <f>[2†]</f> <i>azelőtt</i> elrontott vala, és oltárokat emele Baálnak, Aserákat <f>[3†]</f> is plántála, és tisztelé az ég minden seregeit, és szolgála azoknak.


text:
Sőt az Úr házában is építe <f>[4†]</f> oltárokat, a melyről az Úr azt mondotta volt: Jeruzsálemben <f>[5†]</f> lészen az én nevem örökké.


text:
És fiait átvitte a tűzön <f>[6†]</f> a Hinnom fiának völgyében; és az időnek forgására ügyelt, jövendőmondásokat, varázslásokat <f>[7†]</f> és szemfényvesztéseket űzött, ördöngösöket és jövendőmondókat szerzett, és sok gonoszságot cselekedett az Úr szemei előtt, hogy őt haragra indítaná.


text:
A faragott bálványt, a melyet csináltatott vala, az Úr házában állítá fel, a melyről azt mondá az Isten Dávidnak, és az ő fiának, Salamonnak: <f>[8†]</f> E házban és Jeruzsálemben, a melyet választottam az Izráel minden nemzetségei közül, helyheztetem az én nevemet mindörökké;


text:
És nem űzöm ki <f>[9†]</f> az Izráelt e földről, melyet adtam volt a ti atyáitoknak; de csak úgy, ha ők is mind megtartándják, <f>[10†]</f> a melyeket nékik Mózes által parancsoltam, minden törvényt, rendeléseket és ítéleteket;


text:
De Manasse elcsábítá Júdát és Jeruzsálem lakóit, hogy még gonoszabbul cselekedjenek, mint a pogányok, a kiket az Úr kigyomlált volt az Izráel fiai elől.


text:
<pb/>Reájok hozá azért az Úr az Assiriabeli király seregének vezéreit, a kik Manassét megfogták <f>[12†]</f> és vasba vervén megkötözék őt két lánczczal, és Babilóniába vivék.


text:
Mikor pedig nagy nyomorúságban volna, fohászkodék <f>[13†]</f> az Úrhoz az ő Istenéhez, és teljesen megalázta magát az ő atyáinak Istene előtt.


text:
És könyörögvén hozzá megkegyelmeze néki, és <f>[14†]</f> meghallgatván könyörgését, visszahozá őt Jeruzsálembe, az ő országába. Akkor ismeré meg Manasse, hogy az Úr az <i>igaz</i> Isten.


text:
Ezek után a Dávid városának külső kőfalát felépíté Gihontól napnyugat felé a völgyben, a halkapu bemeneteléig; Ofelt is körülvéteté magas <i>kerítéssel,</i> és Júdának minden megerősített városaiba seregvezéreket helyeze.


text:
És eltávolítá az idegen isteneket és a bálványt az Úr <f>[15†]</f> házából, és minden oltárt, a melyet az Úr házának hegyén és Jeruzsálemben emeltetett, kihányatá azokat a városon <f>[16†]</f> kivül.


text:
És megépíté az Úr oltárát, és áldozék rajta hálaadó és dicsőítő áldozatokkal, és megparancsolá Júdának, hogy szolgáljanak az Úrnak, Izráel Istenének.


text:
Mindazáltal még akkor a nép áldozik vala a magaslatokon; <f>[17†]</f> de csak az Úrnak, az ő Istenének.


text:
Manassénak pedig többi dolgai, Istenéhez való könyörgése, a próféták intése, <f>[18†]</f> a kik az Úrnak, Izráel Istenének nevében szólának néki, ímé meg vannak írva az Izráel királyainak dolgai között.


text:
Az ő könyörgése pedig, és hogy <i>az Isten</i> mint kegyelmezett volt meg néki, s az ő minden bűne és vétke; és a helyek, a melyeken magaslatokat épített volt, s Aserákat és bálványokat állított fel, minekelőtte megalázta volna magát: ímé meg vannak írva a Hózai beszédei között.


text:
És meghala Manasse az ő atyáival, és eltemeték őt az ő <f>[19†]</f> házában; és uralkodék Amon, az ő fia helyette.


text:
<pb/>Huszonkét esztendős vala <f>[20†]</f> Amon, mikor uralkodni kezdett, és két esztendeig uralkodék Jeruzsálemben.


text:
És gonoszul cselekedék az Úr szemei előtt, miként az ő atyja Manasse cselekedett volt, mert áldozék Amon mindama bálványoknak, a melyeket az ő atyja Manasse csináltatott, és azoknak szolgál vala.


text:
Meg sem alázá magát az Úr előtt, mint az ő atyja Manasse megalázta magát; hanem még sokasítá Amon a bűnt.


text:
A föld népe pedig levágá mindazokat, a kik Amon király ellen pártot ütének, és királylyá tevé a föld népe Jósiást az ő fiát helyette.


text:
<pb/>Nyolcz esztendős vala Jósiás, mikor <f>[1†]</f> uralkodni kezdett volt, és uralkodott harminczegy esztendeig Jeruzsálemben.


text:
És jó dolgot cselekedék az Úr előtt, és jára az ő atyjának Dávidnak <f>[2†]</f> útjain, és nem hajolt el sem jobbra, sem balra;


text:
Mert az ő királyságának nyolczadik esztendejében, mikor még gyermek volna, kezdé keresni az ő atyjának Dávidnak Istenét; tizenkettedik esztendejében pedig Júdát és Jeruzsálemet kezdé megtisztítani <f>[3†]</f> a magaslatoktól, Aseráktól, bálványoktól és öntött képektől.


text:
Leronták ő előtte a Baálok <f>[4†]</f> oltárait és az azokon levő szobrokat lehányatá; az Aserákot is a bálványokkal és öntött képekkel egyetembe szétrombolá és apróra töreté, és elhinteté azoknak <f>[5†]</f> temetőhelyén, a kik azoknak áldoztak vala.


text:
<i>Így cselekedék</i> Manassénak, Efraimnak és Simeonnak városaiban is, mind Nafthaliig, azoknak pusztáiban köröskörül.


text:
Lehányatá azért az oltárokat; az Aserákat és a bálványokat összetördelé mind porrá, és minden naposzlopot elpusztított Izráel egész földén; azután megtére Jeruzsálembe.


text:
<pb/>Királyságának tizennyolczadik esztendejében pedig, minekutána a földet és a házat megtisztítá, elküldé Sáfánt az Asália fiát, és Maaséját a város előljáróját, és Joát a Joákház fiát, az emlékírót, hogy kijavíttatnák az Úrnak, az ő Istenének házát.


text:
És menének Hilkiás főpaphoz, és átadták <i>néki</i> az Isten házába begyült pénzt, a melyet a Léviták, az ajtónállók gyűjtöttek Manassétól, Efraimtól és az egész Izráel maradékaitól, és <f>[7†]</f> egész Júdától és Benjámintól, és Jeruzsálem lakóitól.


text:
És adák a munkavezetőknek, a kik felvigyáztak az Úr házában, hogy adják azt a munkásoknak, a kik dolgoztak az Úr házában, hogy kijavítsák és helyreállítsák a házat.


text:
És adának <i>pénzt</i> az ácsoknak és a kőműveseknek, hogy <f>[8†]</f> vegyenek faragott köveket, és fákat a kapcsolásokra, és a házak gerendázására, a melyeket elrontottak a Júda királyai.


text:
És az emberek hűségesen végzik vala a munkát; a kikre felügyelének Jáhát és Obádia Léviták, a Mérári fiai közül <f>[9†]</f> valók; és Zakariás, Mésullám, a Kéhátiták fiai közül valók, a kik szorgalmazzák vala őket. E Léviták pedig mindnyájan mesterek valának az éneklőszerszámokban.


text:
A teherhordókat pedig (mert voltak felügyelők a munkások felett mindenféle dologban) szorgalmazák <f>[10†]</f> a Léviták közül való íródeákok, igazgatók és ajtónállók.


text:
<pb/>Mikor pedig kihozák azok a pénzt, a mely az Úr házában gyűlt össze: megtalálá Hilkia pap az Úr <f>[11†]</f> törvénykönyvét, a melyet Mózes által <i>adott</i> volt.


text:
Szóla pedig Hilkia, és monda Sáfánnak, az íródeáknak: A törvénykönyvet megtalálám az Úr házában. És adá Hilkia a könyvet Sáfánnak.


text:
És vivé Sáfán a könyvet a királyhoz, és elbeszélé néki a dolgot, mondván: Valamit bíztál a te szolgáidra, abban híven eljárnak;


text:
Továbbá jelenté Sáfán íródeák a királynak, mondván: Hilkia pap nékem egy könyvet ada; és olvasott abból Sáfán a király előtt.


text:
És parancsola a király Hilkia papnak és Ahikámnak a Sáfán fiának, Abdonnak a Mika fiának, és az íródeáknak Sáfánnak, és Asájának a király szolgájának, mondván:


text:
Menjetek el, és keressétek meg az Urat én érettem, s az Izráel és Júda maradékaiért, a könyv beszédei felől, a mely megtaláltatott, mert nagy az Úr haragja, a mely mi reánk szállott azért, hogy a mi atyáink nem tartották meg az Úrnak beszédét, hogy mind a szerint cselekedtek volna, a mint e könyvben megíratott.


text:
<pb/>Elméne azért Hilkia és a király embere Húlda <f>[12†]</f> prófétaasszonyhoz, a Sallum feleségéhez, a ki Thókéhát fia vala, a ki Hasrának, a ruhák gondviselőjének fia vala (ő pedig Jeruzsálemben, a második utczában lakik vala) és a szerint szólának néki.


text:
Ki monda nékik: Így szól az Úr, Izráel Istene: Mondjátok meg a férfinak, a ki titeket hozzám küldött;


text:
Ezt mondja az Úr: Ímé én veszedelmet hozok e helyre és ennek lakosira, mindazokat az átkokat, a melyek meg vannak írva a könyvben, a melyet felolvastak a Júda királya előtt;


text:
Mivel elhagytak engem, és idegen isteneknek tömjéneztek, hogy engem haragra gerjeszszenek az ő kezeiknek minden cselekedetei által. Felgerjedt az én haragom e hely ellen, és el sem oltatik.


text:
A Júda királyának pedig, a ki titeket küldött, hogy az Urat megkérdjétek, így szóljatok: Így szól az Úr, Izráel Istene: A mi a beszédeket illeti, a melyeket hallottál:


text:
Mivel a te szíved meglágyult, és magadat megaláztad az Isten előtt, mikor hallád az ő beszédeit e hely ellen és az ő lakosai ellen; mivel magadat megaláztad előttem, és ruháidat megszaggattad és sírtál előttem: én is meghallgattalak, ezt mondja az Úr.


text:
Ímé én téged a te atyáid közé takarítlak, és tétetel a te <f>[13†]</f> sírodba békességben, és nem látják a te <f>[14†]</f> szemeid azt a veszedelmet, a melyet én hozok e helyre és ennek lakóira. És e szerint beszélték el ezt a királynak.


text:
És felméne a király az Úr házába, és ő vele Júdának minden férfiai, és Jeruzsálem lakosai, a papok, a Léviták és az egész nép kicsinytől fogva nagyig, és elolvasá fülök hallására a szövetség könyvének minden beszédeit, a melyet találtak vala <f>[16†]</f> az Úr házában.


text:
Azután felállván a király az ő helyén, fogadást <f>[17†]</f> tőn az Úr előtt, hogy ő az Urat követendi, és hogy parancsolatait, bizonyságtételeit és rendeléseit teljes szívéből és teljes lelkéből megőrzendi, cselekedvén a szövetség beszédeit, a melyek megirattak abban a könyvben.


text:
És felfogadtatá e dolgot mindazokkal, a kik Jeruzsálemből és Benjáminból valók. És Jeruzsálem lakói az Istennek, az ő atyáik Istenének szövetsége szerint cselekedének.


text:
Akkor elpusztított Jósiás <f>[18†]</f> minden útálatos <f>[19†]</f> bálványt Izráel fiainak egész földjéről, és kényszeríte mindenkit, valaki találtatik vala Izráelben, hogy szolgáljon az Úrnak, az ő Istenöknek; <i>és</i> az ő egész életében nem szakadának el az Úrtól, atyáik Istenétől.


text:
<pb/>És megtartá Jósiás Jeruzsálemben <f>[1†]</f> a húsvétünnepet az Úrnak; és megölék a páskha<i>bárányt</i> az első hónap tizennegyedik napján.


text:
És monda a Lévitáknak, a kik az egész Izráelt oktatják, és magokat az Úrnak szentelék: Helyheztessétek a szent ládát a házba, a melyet készített volt Salamon a Dávid fia, az Izráel királya; nem kell most <f>[2†]</f> vállatokon hordoznotok; hanem szolgáljatok az Úrnak, a ti Istenteknek, és az ő népének az Izráelnek.


text:
És készítsétek el <i>magatokat</i> a ti családjaitok és csoportjaitok szerint, a mint Dávid az Izráel királya elrendelte volt, és <f>[3†]</f> megírta az ő fia Salamon.


text:
És álljatok a szent helyen, a nép közül való testvéreitek családjainak csoportjai <f>[4†]</f> és a Léviták családjának <i>egy</i>-<i>egy</i> csoportja szerint.


text:
Azután öljétek meg a páskha<i>bárányt,</i> és szenteljétek meg magatokat, és készítsétek el azt a ti atyátokfiainak, hogy az Úrnak Mózes által tett beszéde szerint cselekedjetek.


text:
És ada Jósiás a nép fiai számára juhokat, bárányokat és gödölyéket, mindezeket a húsvéti áldozatokra; mindenkinek, valaki ott találtatik vala, szám szerint <f>[5†]</f> harminczezeret, és háromezer tulkot; ezek mind a királyéból valának.


text:
Az ő fejedelmei is szabad akaratjokból a községnek, a papoknak és a Lévitáknak adakozának; Hilkia, Zakariás és Jéhiel, az Isten házának fejedelmei, adának a papoknak a húsvét áldozatira kétezerhatszáz <i>juhot</i> és háromszáz tulkot.


text:
Konánia pedig és Semája és Nétanéel az ő atyjafiai, Hasábia, Jéhiel és Józabád, a Léviták fejedelmei, adának a Lévitáknak a húsvét áldozatira ötezer <i>juhot</i> és ötszáz tulkot.


text:
Készen levén a szolgálat, a papok helyeikre állának, a Léviták is csapatjaik szerint, a mint a király parancsolta.


text:
Megölék azért a páskha<i>bárányt,</i> és a papok hintik vala kezökből a <i>vért</i>, a Léviták pedig a <i>bárányok</i> bőrét húzzák le.


text:
És külön választák az egészen égőáldozatra valókat, hogy adnák azokat a nép közül való családok csoportjainak, hogy áldoznának az Úrnak, a mint a Mózes könyvében megiratott; azonképen a tulkokból is <i>elválaszták. </i>


text:
És megsüték <f>[6†]</f> a páskha<i>bárányt</i> szokás szerint a tűznél; a megszenteltetett állatokat pedig megfőzék fazekakban, vasfazekakban és üstökben: és nagy hamarsággal adák az egész községnek.


text:
Ezek után magoknak és a papoknak is elkészíték <i>a páskhabárányt</i>, mert a papok, az Áron fiai az égőáldozatoknak és a kövérségeknek megáldozásával el valának foglalva <i>késő</i> éjszakáig, azért a Léviták készíték el mind magoknak, mind a papoknak, az Áron fiainak.


text:
Az éneklők is, <f>[7†]</f> az Asáf fiai, szolgálatukban valának, Dávidnak, Asáfnak, Hémánnak és Jédutunnak, a király prófétájának parancsolatja szerint; az ajtónállók is mindnyájan az ajtóknál valának; nem távozhatának szolgálatukból, hanem az ő atyjokfiai, a Léviták készíték vala el nékik.


text:
És elkészüle az Úrnak minden szolgálata azon a napon, hogy megtartanák a páskhát, egészen égőáldozatokkal áldozván az Úr oltárán, a Jósiás király parancsolatja szerint.


text:
Megtartották tehát az Izráel fiai, a kik jelen lehetének, a páskhát abban az időben, és a kovász nélkül való kenyerek <f>[8†]</f> ünnepét hét napon át.


text:
Ehez hasonló <f>[9†]</f> páskhát nem tartottak Izráelben a Sámuel próféta idejétől fogva; Izráel királyai közül is senki sem tartott olyan páskhát, a milyet Jósiás tartott és a papok, a Léviták, egész Júda, és a kik Izráelből jelen voltak, és Jeruzsálem lakosai.


text:
<pb/>Mindezek után, hogy az <i>Isten</i> házát Jósiás helyreállítá, feljöve <f>[10†]</f> Nékó, Égyiptom királya, hogy az Eufrátes mellett való Kárkemis városát elfoglalná; és Jósiás ellene ment.


text:
És noha követeket külde ő hozzá <i>Nékó</i>, ezt mondván: Mi közöm te hozzád nékem, Júda királya? Mert én most nem ellened <i>megyek</i>, hanem az én országom ellensége ellen, és Isten parancsolta, hogy siessek; ne tusakodjál az Isten ellen, a ki én velem van, hogy el ne veszessen téged;


text:
Mindazáltal Jósiás nem tére ki ő előle, hanem, hogy megütköznék vele, öltözetit megváltoztatá, és nem hallgatott Nékó beszédeire, a <i>melyek</i> az Isten szájából <i>származtak vala. </i> Elméne azért, hogy megütközzék vele Megiddó <f>[11†]</f> mezején.


text:
Akkor a kézívesek nyilakat lövének Jósiás királyra, és monda a király az ő szolgáinak: Vigyetek ki engem innét; mert nagyon megsebesültem.


text:
Levévén azért őt az ő szolgái a szekérből, másik szekerére helyezék, és vivék Jeruzsálembe: És meghala, és eltemetteték az ő atyáinak sírjába; s egész Júda és Jeruzsálem siránkozék Jósiás felett.


text:
Jerémiás is siratá Jósiást, és siralmas énekekkel siratják vala őt az éneklő férfiak és asszonyok mindnyájan mind e mai napig, a melyek szokásossá lettek Izráelben, s ímé azok meg vannak írva a <f>[12†]</f> <i>Jerémiás</i> siralmaiban.


text:
Jósiásnak pedig többi dolgai, és a szerint való jó tettei, a mint az Úrnak törvényében meg van írva;


text:
És az ő első és utolsó dolgai, ímé meg vannak írva az Izráel és Júda királyainak <f>[13†]</f> könyvében.


text:
<pb/>És előhozá a föld népe Joákházt <f>[1†]</f> a Jósiás fiát, és királylyá tette őt atyja helyett Jeruzsálemben.


text:
Huszonhárom esztendős vala Joákház, mikor uralkodni kezde, és három hónapig uralkodék Jeruzsálemben.


text:
És letevé őt Égyiptom királya Jeruzsálemben, <f>[2†]</f> és a földre adót vetett, száz talentom ezüstöt és egy talentom aranyat.


text:
<pb/>És Égyiptom királya Eliákimot, az ő testvérét tette királylyá Júda és Jeruzsálem felett, megváltoztatván nevét Joákimra; Joákházt pedig az ő testvérét fogá és elvivé Nékó Égyiptomba.


text:
Huszonöt esztendős vala Joákim, mikor uralkodni kezdett, és tizenegy esztendeig uralkodék Jeruzsálemben; de gonoszul cselekedék az Úr előtt, az ő Istene <f>[3†]</f> előtt.


text:
És feljöve ellene <f>[4†]</f> Nabukodonozor a babilóniai király, és kettős békót vete lábaira, hogy Babilóniába vinné őt.


text:
Az Úr házában való edények egy részét is elvivé <f>[5†]</f> Nabukodonozor Babilóniába, és helyezteté azokat az ő templomába, Babilóniában.


text:
Joákimnak <f>[6†]</f> pedig többi dolgai és az ő útálatosságai, a melyeket cselekedett, s a melyek találtattak ő benne, ímé meg vannak írva az Izráel és Júda királyainak könyvében; és uralkodék helyette Joákin, az ő fia.


text:
<pb/>Nyolcz esztendős korában kezdett uralkodni <f>[7†]</f> Joákin, és három hónapig és tíz napig uralkodék Jeruzsálemben; de ő is gonoszul cselekedék az Úr előtt.


text:
Az esztendő fordultával pedig elkülde Nabukodonozor király, és elviteté őt Babilóniába, az Úr házának drága edényeivel együtt, és királylyá tevé az ő testvérét Sédékiást Júda és Jeruzsálem felett.


text:
<pb/>Huszonegy esztendős korában kezdett uralkodni Sédékiás, és uralkodék tizenegy esztendeig Jeruzsálemben.


text:
És gonoszul <f>[8†]</f> cselekedék az Úr előtt, az ő Istene előtt, és nem alázta meg magát Jeremiás próféta előtt, a ki az Úr képében <i>szól vala</i> néki.


text:
Sőt még Nabukodonozor <f>[9†]</f> király ellen is pártot ütött, a ki őt az Isten <i>nevére</i> megesküdtette vala, s makacscsá és önfejűvé lett, a helyett, hogy megtért volna az Úrhoz, Izráel Istenéhez.


text:
Sőt még a papok fejedelmei <f>[10†]</f> és a nép is, mindnyájan szaporították a bűnt a pogányok minden undokságai szerint, és megfertőztették az Úr házát, a melyet megszentelt vala Jeruzsálemben.


text:
És az Úr, az ő atyáiknak Istene elküldé hozzájok követeit jó idején, mert kedvez <f>[11†]</f> vala az ő népének és az ő lakhelyének.


text:
De ők az Isten követeit kigúnyolták, <f>[12†]</f> az ő beszédeit megvetették, és prófétáival gúnyt űztek; míglen az Úrnak haragja felgerjede az ő népe ellen, s többé nem vala segítség.


text:
És reájok hozá a Káldeusok királyát, a ki fegyverrel ölé meg ifjaikat az ő szent hajlékukban, s nem kedveze sem az ifjaknak és szűzeknek, sem a vén és elaggott embereknek, mindnyájokat kezébe adá.


text:
És az Isten házának mindenféle edényeit, <f>[13†]</f> nagyokat, kicsinyeket, és az Úr házának kincseit, s a királynak és az ő vezéreinek kincseit, mindezeket Babilóniába viteté.


text:
Az Isten házát meggyújták, Jeruzsálem kőfalait lerontották, palotáit mind <f>[14†]</f> elégeték tűzzel, és minden drágaságait elpusztították.


text:
És a kik a fegyver elől megmenekültek, azokat elhurczolta Babilóniába, és néki és fiainak szolgáivá lettek mindaddig, míg a persiai <f>[15†]</f> birodalom fel nem támadott;


text:
Hogy beteljesedjék az Úrnak Jeremiás szája által <i>mondott</i> beszéde, míg lerójja a föld az ő szombatjait, mert <f>[16†]</f> az elpusztulás egész ideje alatt nyugovék, hogy betelnének a <f>[17†]</f> hetven esztendők.


text:
<pb/>És Czírus <f>[18†]</f> persa király első esztendejében, hogy beteljesednék az Úrnak Jeremiás szája által <i>mondott</i> beszéde, az Úr felindítá Czírus persa király lelkét, és ő kihirdetteté az ő egész birodalmában, <i>élőszóval</i> és írásban is, mondván:


text:
Így szól Czírus, a persa király: Az Úr, a mennynek Istene e föld minden országait nékem adta, és Ő parancsolta meg nékem, hogy építsek néki házat Jeruzsálemben, a mely Júdában van; valaki <f>[19†]</f> azért ti köztetek az ő népe közül való, legyen vele az Úr, az ő Istene, és menjen fel.


text:
<pb/>Czírus persa király első esztendejében, hogy <f>[1†]</f> beteljesednék az Úrnak Jeremiás szája által <i>mondott</i> beszéde, felindítá az Úr Czírus persa király lelkét, és ő kihirdetteté az ő egész birodalmában, <i>élőszóval</i> és írásban is, mondván:


text:
Így szól Czírus, a persa király: Az Úr, a mennynek Istene e föld minden országait nékem adta, és Ő parancsolta meg nékem, <f>[2†]</f> hogy építsek néki házat Jeruzsálemben, mely Júdában van;


text:
Valaki azért ti köztetek az ő népe közül való, legyen vele az ő Istene, és menjen fel Jeruzsálembe, mely Júdában van, és építse az Úrnak, Izráel Istenének házát, ő az Isten, ki Jeruzsálemben <f>[3†]</f> <i>lakozik. </i>


text:
És mindenkit, a ki még megmaradt, minden helyről, a hol lakik, segítsék azon helynek férfiai ezüsttel, aranynyal, jószággal és barommal, azzal együtt, a mit önkénytesen adnak <f>[4†]</f> az Isten házának, mely Jeruzsálemben van.


text:
Fölkelének <f>[5†]</f> azért Júda és Benjámin családfői és a papok és a Léviták, és mindnyájan, a kiknek felindítá az Isten lelköket, hogy felmenjenek az Úr házának építésére, mely Jeruzsálemben van.


text:
És minden körültök lakók segíték őket ezüst edényekkel, aranynyal, jószággal, barommal, drágaságokkal, mindazon kivül, a mit önkénytesen adának.


text:
Czírus király pedig előhozatá az Úr házának edényeit, <f>[6†]</f> melyeket Nabukodonozor hozatott vala el Jeruzsálemből, s az ő isteneinek házába helyezett vala;


text:
Előhozatá ezeket Czírus, a persák királya, Mithredáthes kincstartó kezeihez, a ki is átszámolá <f>[7†]</f> azokat Sesbassárnak, Júda fejedelmének.


text:
Minden arany és ezüst edényeknek száma ötezernégyszáz. Mindezt magával vivé Sesbassár, mikor a foglyok kijövének Babilóniából Jeruzsálembe.


text:
<pb/>Ezek pedig a tartománynak fiai, kik feljöttek vala a rabság foglyai közül, a kiket Nabukodonozor, Babilónia királya, fogva vitetett Babilóniába, s most visszajövének Jeruzsálembe és Júdába, kiki az ő városába.


text:
Kik jövének Zorobábellel, Jésuával, Nehémiással, Serájával, Rélájával, Mordokhaival, Bilsánnal, Miszpárral, Bigvaival, Rehummal, Baanával. Izráel népe férfiainak <f>[1†]</f> száma <i>ez:</i>


text:
A kapunállók fiai: Sallum fiai, Ater fiai, Talmón fiai, Akkub fiai, Hatita fiai, Sóbai fiai, összesen százharminczkilencz.


text:
És ezek, a kik feljövének Tél-Melahból, Tél-Harsából, Kerub-Addán-Immérből, de nem mondhatták meg családjukat és eredetüket, hogy Izráel közül valók-é:


text:
És a papok fiai közül: Habája fiai, Hakkós fiai, Barzillai fiai, ki a Gileádbeli <f>[11†]</f> Barzillai leányai közül vett magának feleséget, és ezek nevéről nevezteték;


text:
Ezek keresték írásukat, tudniillik a nemzetségök könyvét, de nem találák, miért is kirekesztetének a papságból;


text:
És megmondá nékik <f>[12†]</f> a király helytartója, hogy ne egyenek a szentséges áldozatból, mígnem pap ítél az Urimmal és <f>[13†]</f> Tummimmal.


text:
Szolgáikon és szolgálóikon kivül — ezek száma hétezerháromszázharminczhét — valának nékik <f>[14†]</f> énekes férfiaik és asszonyaik kétszázan.


text:
A családfők közül pedig, mikor megérkezének az Úr házához, mely Jeruzsálemben van, némelyek önkénytesen adakozának az Isten házára, hogy fölépítenék azt az ő helyén;


text:
Tehetségök szerint adának az építés költségére aranyban hatvanegyezer dárikot, s ezüstben ötezer mánét, és száz papi ruhát.


text:
És lakozának mind a papok, mind a Léviták, mind a nép fiai, mind az énekesek, mind a kapunállók, mind a Léviták szolgái városaikban, s így az egész Izráel a maga városaiban vala.


text:
<pb/>Mikor pedig eljöve a hetedik hónap, és Izráel fiai az ő városaikban <f>[1†]</f> <i>lakozának,</i> felgyűle a nép egyenlőképen Jeruzsálembe.


text:
És fölkele Jésua, <f>[2†]</f> Jósádák fia, s az ő atyjafiai, a papok, és <f>[3†]</f> Zorobábel, Sealtiél fia s az ő atyjafiai, és megépíték Izráel Istenének oltárát, hogy áldozzanak rajta égőáldozatokat, a mint írva van Mózesnek, az Isten emberének törvényében.


text:
És <i>erős</i> fundamentomra állíták fel az oltárt, mert félnek vala a földnek népétől, és áldozának rajta égőáldozatokat az Úrnak, <f>[4†]</f> reggeli és estveli égőáldozatokat.


text:
És megülék <f>[5†]</f> a sátoros ünnepet, a mint írva van, s <i>áldozának</i> égőáldozatot napról-napra szám és szokás szerint minden napit az ő napján.


text:
És azután <i>áldozák</i> az állandó <i>napi</i>, továbbá a hónapok <f>[6†]</f> első napjain s az Úr minden szent ünnep napjain viendő égőáldozatot, és mindazokért valót, a kik önkénytesen ajándékozának az Úrnak.


text:
Tehát a hetedik hónap első napjától fogva kezdének égőáldozatot áldozni az Úrnak, a mikor az Úr templomának alapköve még nem tétetett le.


text:
És adának pénzt a <i>kő- és</i> favágóknak s a mesterembereknek, és ételt és italt és olajat a Sidonbelieknek <f>[7†]</f> és Tírusbelieknek, hogy hozzanak czédrusfákat a Libánonról a joppéi tenger felé, Czírus, persa király nékik adott engedelme szerint.


text:
<pb/>Második esztendőben azután, hogy fölmenének az Isten házához Jeruzsálembe, a második hónapban megkezdték az építést Zorobábel, a Sealtiél fia és Jésua, a Jósádák fia <f>[8†]</f> és a többi atyjafiaik, a papok és Léviták és mindnyájan, a kik a fogságból visszajöttek vala Jeruzsálembe, és rendelék a Lévitákat, a kik húsz esztendősök vagy azon felül valának, az Úr háza építésének vezetésére.


text:
És előlálla Jésua, <f>[9†]</f> az ő fiai és atyjafiai, Kadmiél és fiai, a Júda fiai, egyenlőképen, hogy vezérei legyenek az Isten házát építő munkásoknak, továbbá Hénádád fiai, fiaik és testvéreik, — <i>mind</i> Léviták.


text:
S midőn az építők letették az Úr templomának alapkövét, <f>[10†]</f> <i>Jésua és Zorobábel</i> oda állaták a papokat öltözetükben kürtökkel, s a Lévitákat, Ásáf fiait czimbalmokkal, hogy dícsérjék az Urat, Izráel királyának, Dávidnak rendelete szerint.


text:
És énekelének, dícsérvén az Urat és hálát adván néki, mert jó, <f>[11†]</f> mert mindörökké van az ő irgalmassága Izráelen! És mind az egész nép nagy felszóval kiált vala, dícsérvén az Urat, hogy az Úr házának alapköve immáron letétetett!


text:
Nagy sokan <f>[12†]</f> pedig a papok és a Léviták és a családfők közül, a vének, a kik látták vala az első házat, mikor alapot vetnek vala most e háznak az ő szemök előtt, nagy felszóval sírnak vala, sokan pedig örömükben nagy felszóval kiáltanak vala;


text:
Úgy hogy a nép nem tudja vala megkülönböztetni az örömben való kiáltást a nép siralmának szavától, mert a nép kiált vala nagy felszóval, és ez a szó messze földre meghallatott.


text:
<pb/>Mikor pedig meghallák Júda és Benjámin ellenségei, <f>[1†]</f> hogy a kik a fogságból visszatértek, templomot építenek az Úrnak, Izráel Istenének:


text:
Menének Zorobábelhez és a családfőkhöz, s mondának nékik: Hadd építsünk együtt veletek, mert miképen ti, úgy mi is a ti Isteneteket keressük s néki áldozunk <f>[2†]</f> Esárhaddon, Assiria királyának idejétől fogva, a ki ide hozott fel minket!


text:
És monda nékik Zorobábel és Jésua és Izráel családainak többi fői: Nem veletek együtt kell nékünk házat építeni a mi Istenünknek, hanem mi magunk fogunk építeni az Úrnak, Izráel Istenének, a miképen megparancsolta nékünk a király, Czírus, Persia <f>[3†]</f> királya.


text:
És felbérelni ellene tanácsosokat, hogy semmivé tegyék szándékát Czírusnak, Persia királyának egész idejében, Dárius persa király uralkodásáig.


text:
És Ahasvérus uralkodásakor, <f>[4†]</f> uralkodásának kezdetén, vádolást írának Júda és Jeruzsálem lakói ellen.


text:
Artaxerxes napjaiban pedig Bislám, Mithredathes és Tábeél s ennek többi társai írtak vala Artaxerxeshez a persiai királyhoz, s e levelet arám betűkkel írták, mely azután arám nyelvre fordíttatott át.


text:
Rehum, a helytartó és Simsai, a kanczellár, írának egy levelet Jeruzsálem ellen Artaxerxes királyhoz ekképen.


text:
<i>Írának pedig</i> ekkor <f>[5†]</f> Rehum, a helytartó és Simsai, a kanczellár és ezeknek többi társaik: a Dineusok, Afársatakeusok, Tarpeleusok, Afárseusok, Arkeveusok, Babilóniabeliek, Susánkeusok, Dehaveusok és a Hélameusok.


text:
És a többi népek, a kiket a nagy és dicsőséges Asznapár vitt el és tett lakosokká <f>[6†]</f> Samária városában és a többi városokban, melyek a folyóvizen túl vannak és a többi.


text:
Ez mássa a levélnek, melyet hozzá, Artaxerxes királyhoz küldének: „A te szolgáid, a folyóvizen túl lévő férfiak, és a többi.


text:
Tudtára légyen a királynak, hogy a zsidók, a kik feljöttek tőled, megérkezének hozzánk Jeruzsálembe; a visszavonó és gonosz várost építik, a kőfalakat készítik s a fundamentomokat javítgatják.


text:
Mostan tudtára légyen a királynak, hogy ha ez a város megépíttetik s a kőfalak elkészülnek, adót, rovást és úti vámot nem fognak fizetni, s <f>[7†]</f> a királyok jövedelmét megkárosítják.


text:
Mostan, mivel a palota savával sózunk s épen ezért a király kárát nem illik elnéznünk, ez okért küldjük e levelet és tudatjuk a királylyal,


text:
Hogy nézzen utána valaki atyáid történeteinek könyvében, és meg fogod találni a történetek könyvében, és megtudod, hogy e város visszavonó és királyokat és tartományokat megkárosító város volt, <f>[8†]</f> s hogy eleitől fogva lázadások történtek abban, ezért pusztíttatott is el e város.


text:
Tudatjuk mi a királylyal, hogy ha ez a város megépülend és a kőfalak elkészülnek: ennek miatta birtokod a folyóvizen túl nem lészen.”


text:
A király választ küldött Rehumnak, a helytartónak és Simsainak, a kanczellárnak és többi társaiknak, a kik Samariában laknak vala, és minden folyóvizen túl lakozóknak: „Békesség és a többi.


text:
És megparancsolám, hogy nézzenek utána, és úgy találák, hogy ez a város eleitől fogva királyok ellen támadó volt, és hogy pártütés és lázadás történt vala benne;


text:
És hogy hatalmas királyok voltak Jeruzsálemben és uralkodtak minden a folyóvizen túl lakókon, és adó, rovás és úti vám fizettetett nékik.


text:
Mostan azért parancsoljátok meg, hogy akadályozzák meg a férfiakat, s e város ne építtessék addig, míg tőlem parancsolat nem jövend;


text:
És meglássátok, hogy ebben valami mulasztást el ne kövessetek, hogy ne nevekedjék a veszedelem a királyok megkárosítására!”


text:
Mihelyt Artaxerxes király levelének mássa felolvastaték Rehum és Simsai, a kanczellár és társaik előtt, menének nagy hamarsággal Jeruzsálembe a zsidókhoz, és megakadályozák őket erővel és hatalommal.


text:
Akkor megszünék az Úr házának építése, mely Jeruzsálemben van, és szünetelt Dárius, Persia királya uralkodásának második <f>[9†]</f> esztendejéig.


text:
<pb/>És prófétálának a próféták, Aggeus, a próféta <f>[1†]</f> és Zakariás az <f>[2†]</f> Iddó fia a zsidóknak, a kik valának Júdában és Jeruzsálemben, <i>szólván</i> nékik az Izráel Istenének nevében.


text:
Akkor fölkelének Zorobábel, <f>[3†]</f> Sealtiél fia és Jésua, a Jósádák fia, és hozzá kezdének Isten háza építéséhez, mely Jeruzsálemben van, s velök valának Isten prófétái, támogatván őket.


text:
Abban az időben jöve hozzájok Tattenai folyóvizen túli helytartó, és Sethar-bóznai és társaik, és így szólának nékik: Ki adott néktek szabadságot, hogy e házat építsétek s e kőfalat <f>[4†]</f> készítsétek?


text:
És az ő Istenök szeme vala a zsidók vénein, hogy nem akadályozzák meg őket az építésben, míg az ügy Dárius elébe jutand, a mikor is levélben fognak felelni e dologra nézve.


text:
Mássa a levélnek, melyet küldött Tattenai folyóvizen túli helytartó, és Sethar-bóznai és az ő társai, az Afarsakeusok, a kik a folyóvizen túl lakának, Dárius királyhoz.


text:
Tudtára legyen a királynak, hogy elmentünk Júda tartományába, a nagy Istennek házához, és az építtetik nagy kövekből, és fa rakatik a falakra, és e munka szorgalmatosan folyik, és jó szerencsés lészen az ő kezök által.


text:
Ekkor megkérdénk azokat a véneket, ily módon szólván hozzájok: Ki adott néktek szabadságot, hogy e házat építsétek, s hogy e kőfalat készítsétek?


text:
Sőt még neveiket is megkérdeztük tőlük, hogy tudassuk veled, hogy megírhassuk azon férfiak nevét, kik fejeik.


text:
És ekképen felelének nékünk, mondván: Mi az Ő, a menny és föld Istenének szolgái vagyunk, és építjük e házat, mely ennekelőtte sok esztendőkön át meg vala építve, és Izráelnek <f>[5†]</f> egy nagy királya építé és végezé be azt.


text:
De minekutána haragra ingerelték volt atyáink a mennynek Istenét, adá őket a Babilóniabeli Káldeus királynak, Nabukodonozornak <f>[6†]</f> kezébe, a ki e házat lerontotta, és a népet Babilóniába rabságra vitte.


text:
Azonban Czírusnak, Babilónia királyának első esztendejében <f>[7†]</f> Czírus király szabadságot adott, hogy Istennek ezt a házát megépítenék.


text:
Sőt az Isten házához való arany és ezüst edényeket is, <f>[8†]</f> a melyeket Nabukodonozor hozott vala el a jeruzsálemi templomból s bevitte volt azokat a babilóniai templomba, kihozatá Czírus király a babilóniai templomból s adatá azokat annak a Sesbassár nevűnek, a kit helytartóul rendelt;


text:
És monda néki: Vedd ez edényeket, menj és helyezd el azokat a jeruzsálemi templomba, és az Isten háza építtessék meg <i>előbbi</i> helyén.


text:
Ekkor ez a Sesbassár eljött, letevé az Isten házának alapkövét, mely Jeruzsálemben van, és attól fogva mindeddig építtetik, <f>[9†]</f> és még sem végződött be.


text:
Mostan azért, ha tetszik a királynak, nézzen utána valaki a király kincstartó házában, ott Babilóniában, ha úgy van-é, hogy Czírus király szabadságot adott az Isten házának megépítésére, mely Jeruzsálemben van, s a király akaratját erre nézve küldje hozzánk.”


text:
<pb/>Ekkor Dárius király megparancsolá, hogy nézzenek utána a könyvek tárházában, hol a kincseket tartják vala Babiloniában.


text:
És találtaték Akhméta várában, a mely Média tartományában van, egy tekercs, melyre emlékezetül ez vala írva:


text:
„Czírus király első esztendejében, Czírus király parancsolatot adott Isten házára nézve, mely Jeruzsálemben van, hogy e ház építtessék meg, oly helyül, hol áldozatokat áldoznak; s alapzati felemeltetvén, magassága hatvan sing, szélessége is hatvan sing legyen.


text:
A nagy kövek rétege három s a fa rétege legyen egy, a költség pedig a király házából <f>[1†]</f> adassék.


text:
Sőt az Isten házának arany és ezüst edényeit is, a melyeket Nabukodonozor hozott <f>[2†]</f> vala el a jeruzsálemi templomból s vitt vala Babilóniába, adják vissza, hogy jussanak el azok a jeruzsálemi templomba, helyökre, s te helyezd el azokat az Isten házába.”


text:
Mostan azért Tattenai <f>[3†]</f> folyóvizen túli helytartó, Sethar-bóznai és társaik, és az Afarsakeusok, a kik a folyóvizen túl <i>laknak,</i> távol legyetek onnan!


text:
Hagyjátok, hadd épüljön meg Istennek ama háza! A zsidók helytartója és a zsidók vénei építsék meg Isten ama templomát a maga helyén!


text:
És megparancsolom azt is, hogy mit cselekedjetek a zsidók ama véneivel, hogy megépítsék Isten ama házát; tudniillik a király folyóvizen túl való adójának kincseiből pontosan költség adassék ama férfiaknak, és pedig félbeszakítás nélkül,


text:
És a mik szükségesek, tulkok, kosok, bárányok, égőáldozatra a menny Istenének, búza, só, bor, és olaj, a jeruzsálemi papok szava szerint adassanak nékik naponként és pedig <f>[4†]</f> mulasztás nélkül,


text:
Hogy vihessenek jó illatú áldozatot a menny Istenének, <f>[5†]</f> és könyörögjenek a királynak és fiainak életéért.


text:
És megparancsolom azt is, hogy valaki e rendelést megszegi, annak házából szakíttassék ki egy gerenda s felállíttatván szegeztessék reá, háza pedig <f>[6†]</f> szemétdombbá tétessék e miatt.


text:
Az Isten pedig, a ki nevének ott szerze lakást, megrontson minden királyt és népet, a ki felemelendi kezét, hogy megszegje <i>e rendelést</i>, hogy elpusztítsa Istennek ama házát, mely Jeruzsálemben van. Én, Dárius <f>[7†]</f> parancsoltam, pontosan megtörténjék.


text:
Akkor Tattenai folyóvizen túli helytartó, Sethar-bóznai és társaik, miután Dárius <i>ily rendelést</i> küldött, ahhoz képest cselekedének pontosan.


text:
És a zsidók vénei építének és jó szerencsések valának Aggeus próféta és Zakariás, Iddó fia prófétálása folytán, és megépítették és elvégezték Izráel Istenének akaratjából, és Czírus, Dárius és Artaxerxes, persiai királyok parancsolatjából.


text:
Bevégezteték pedig e ház az Adár hó harmadik napjáig, mely Dárius király országlásának hatodik esztendejében vala.


text:
És megtarták Izráel fiai, a papok, a Léviták és a fogságból visszajött többiek Isten házának felszentelését örömmel.


text:
Vivének pedig Isten házának felszentelésénél áldozatul <f>[8†]</f> száz bikát, kétszáz kost, négyszáz bárányt és tizenkét kecskebakot bűnért való áldozatra egész Izráelért, Izráel nemzetségeinek száma szerint.


text:
És rendelék a papokat az ő osztályaik és a Lévitákat az ő rendjeik szerint Istennek szolgálatára Jeruzsálemben, Mózes könyvének <f>[9†]</f> rendelése szerint,


text:
Mert megtisztultak vala a papok és Léviták: egyetemben mindnyájan tiszták valának, és megölék a húsvéti bárányt mindazokért, a kik a rabságból megjöttek, és atyjokfiaiért <f>[11†]</f> a papokért és önmagokért;


text:
És megevék azt Izráel fiai, a kik a rabságból visszajöttek vala, és mindazok, a kik elkülönítették vala magokat a föld népeinek tisztátalanságától s hozzájok <i>állottak vala</i>, hogy keressék az Urat, Izráel Istenét.


text:
És azután megtarták a kovásztalan kenyerek ünnepét hét napon örömmel, mert <f>[12†]</f> megvidámította vala őket az Úr, hozzájok hajtván az Assiriabeli király szívét, hogy erősítse kezöket az Istennek, Izráel Istenének háza építésében.


text:
<pb/>És ezek után Artaxerxes persa király uralkodásakor Ezsdrás, a Serája fia, ki Azariás fia, ki Hilkiás fia,


text:
Ez az Ezsdrás feljöve Babilóniából, (ő, a ki bölcs írástudó vala a Mózes törvényében, melyet az Úr, Izráel Istene adott vala) és megadá néki a király az Úrnak, az ő Istenének rajta nyugovó kegyelme szerint minden kérését.


text:
Feljövének pedig az Izráel fiai, a papok, a Léviták, az énekesek, a kapunállók és a Léviták szolgái közül <i>többen</i> Jeruzsálembe Artaxerxes király hetedik esztendejében.


text:
És <i>Ezsdrás</i> megérkezék <i>velök</i> Jeruzsálembe az ötödik hónapban, a király hetedik esztendejében.


text:
Ugyanis az első hónak első napján határozá el a Babilóniából való feljövetelt, és az ötödik hó első napján érkezett Jeruzsálembe, az ő Istenének rajta nyugvó jó kegyelme szerint;


text:
Mert Ezsdrás erős szívvel törekedett keresni és cselekedni az Úr törvényét, és tanítani Izráelben a rendeléseket és ítéleteket.


text:
És ez mássa a levélnek, melyet adott vala Artaxerxes király Ezsdrásnak, az írástudó papnak, a ki írástudó vala az Úr parancsolatainak beszédiben, Izráelnek adott rendeléseiben:


text:
„Artaxerxes, a királyok királya Ezsdrás papnak, ki a menny Istenének törvényében bölcs írástudó és a többi.


text:
Szabadságot adok, hogy valaki országomban Izráel népe, papjai és a Léviták közül Jeruzsálembe akar menni, veled elmehet.


text:
Minthogy te elbocsáttatol a királytól és hét <f>[2†]</f> tanácsosától, hogy utána nézz Júdának és Jeruzsálemnek, a te Istened törvénye szerint, mely kezedben van,


text:
És hogy elvigyed az ezüstöt és aranyat, melyet a király és tanácsosai önkénytesen ajándékoznak Izráel Istenének, kinek hajléka Jeruzsálemben van,


text:
És mindazt az ezüstöt és aranyat, melyet kapni fogsz Babilónia egész tartományában, együtt a nép és a papok önkénytes ajándékával, mit <i>ezek</i> önkénytesen ajándékoznak az ő Istenök házának, mely Jeruzsálemben van.


text:
Annálfogva gondosan végy e pénzen bikákat, kosokat és bárányokat s hozzájok való étel- és italáldozatokat, s áldozd meg azokat Istenetek házának oltárán, mely Jeruzsálemben <f>[3†]</f> van:


text:
A megmaradott ezüsttel és arannyal pedig, a mit jónak láttok cselekedni te és atyádfiai, Istenetek akaratja szerint, azt cselekedjétek.


text:
És az edényekkel, melyek néked adattak át <f>[4†]</f> a te Istened házának szolgálatára, számolj be Isten előtt Jeruzsálemben.


text:
Egyéb szükségét pedig Istened házának, mit csak teljesítened kell, teljesítsd a király kincstartó házából.


text:
És én, Artaxerxes, a király, parancsolom minden a folyóvizen túl lakó kincstartóimnak, hogy minden, a mit csak kérend tőletek Ezsdrás pap, ki a menny Istenének törvényében írástudó, pontosan teljesíttessék,


text:
<i>És pedig</i> száz tálentom ezüstig, száz kór búzáig, száz báth borig, száz báth olajig és sóban, a mennyi elég.


text:
Minden, mi a menny Istenének akaratja szerint való, pontosan teljesíttessék a menny Istenének házáért, hogy meg ne haragudjék a királynak és fiainak <f>[5†]</f> országára.


text:
Veletek pedig tudatjuk, hogy sem a papokra, sem a Lévitákra, sem az énekesekre, sem a kapunállókra, sem a Léviták szolgáira, sem Isten e háza szolgáira, adót, rovást és úti vámot <i>senkinek</i> vetni nem szabad.


text:
És te Ezsdrás, a te Istened bölcs <i>törvénye</i> szerint, a mely kezedben van, rendelj ítélőket és birákat, a kik törvényt tegyenek minden a folyóvizen túl lakó nép között, mindazok között, a kik tudják Istenednek törvényeit, és a kik nem tudják, azokat tanítsátok!


text:
Valaki pedig nem fogja cselekedni a te Istenednek törvényét és a király törvényét, ítélet hozassék felette pontosan, vagy halálra, vagy számkivetésre, vagy jószágvesztésre, <f>[6†]</f> vagy fogságra.”


text:
Áldott az Úr, atyáink Istene, a ki erre indítá a király szívét, hogy megékesítse az Úr házát, mely Jeruzsálemben van.


text:
És <i>a ki</i> hozzám fordítá irgalmasságát a király előtt és tanácsosai előtt és a király minden hatalmas fejedelmei előtt! És én megerősödvén az Úrnak az én Istenemnek rajtam nyugovó kegyelme által, családfőket gyűjték össze Izráelből, <i>hogy feljönnének</i> velem.


text:
<pb/>Ezek pedig családfőik és nemzetségi eredetök azoknak, a kik feljövének velem Artaxerxes uralkodásakor <f>[1†]</f> Babilóniából:


text:
A Sekánia <f>[2†]</f> fiai közül, Parós fiai közül: Zakariás s vele egy nemzetségben másfélszáz férfi;


text:
Adónikám fiai közül az utódok s neveik: Elifélet, Jeiél és Semája <f>[5†]</f> és velök hatvan férfi;


text:
Mikor pedig összegyűjtém őket az Aháva felé folyó folyóvízhez, hol három napig valánk, megnéztem jól a népet és a papokat, s a Lévi fiai közül nem találtam közöttük senkit.


text:
Elküldém annakokáért Eliézert, Arielt, Semáját, Elnáthánt, Járibot, Elnáthánt, Náthánt, Zakariást, Mesullámot, mint <i>család</i>főket, és Jójáribot és Elnáthánt, mint eszes embereket.


text:
És rendelém őket Iddóhoz, a ki fő vala a Kászifia <i>nevű</i> helyen, és betanítám őket, hogy mit szóljanak Iddónak és az ő atyjafiainak, a Léviták szolgáinak a Kászifia <i>nevű</i> helyen, — hogy hozzanak szolgákat a mi Istenünk házához.


text:
És elhozák nékünk, Istenünknek rajtunk nyugvó jó kegyelme szerint, Is-szekhelt, a Mahli fiai közül, a ki Lévi fia, a ki meg Izráel fia vala, és Serébiát, fiaival <f>[6†]</f> és tizennyolcz testvérével együtt.


text:
És a Léviták szolgái <f>[8†]</f> közül, a kiket Dávid és a fejedelmek adának a Léviták szolgálatába, kétszázhuszat; mindnyájok nevei feljegyeztettek.


text:
<pb/>Ekkor bőjtöt hirdeték ott az Aháva folyóvíz <f>[9†]</f> mellett, hogy megaláznók magunkat a mi Istenünk előtt, hogy kérnénk tőle szerencsés utat magunknak, családainknak és minden marháinknak.


text:
Mert szégyeltem vala a királytól kérni sereget és lovagokat oltalmunkra a mi ellenségeink ellen ez útban, mert ezt mondtuk volt a királynak, mondván: A mi Istenünk kegyelme van mindazokon, a kik őt keresik, az ő javukra, és az ő hatalma és haragja mindazokon, a kik elhagyják őt.


text:
Ekkor különválaszték a papi fejedelmek közül tizenkettőt Serébiához <i>és</i> Hasábiához <f>[10†]</f> és hozzájok atyjokfiai közül tízet.


text:
És átmérém nékik az ezüstöt és aranyat és az edényeket, a mi Istenünk házának ajándékait, a melyeket a király és tanácsosai és fejedelmei és minden <i>Babilóniában</i> élő Izráeliták ajándékozának.


text:
Kezökhöz mérék pedig hatszázötven tálentom ezüstöt, száz tálentomot érő ezüst edényeket és száz tálentom aranyat.


text:
Húsz arany poharat, melyek ezer dárikot érnek vala, és két szép ragyogású rézedényt, melyek oly becsesek, mint az arany.


text:
És mondék nékik: Ti az Úrnak szentei vagytok, ez edények is szentek, és ez az ezüst és arany az Úrnak, atyáitok Istenének önkénytesen adott ajándék:


text:
Vigyázzatok azért <i>reá</i> és megőrizzétek, míg átméritek a papi fejedelmek, a Léviták és Izráel családainak fejedelmei előtt Jeruzsálemben az Úr házának kamaráiban!


text:
És átvevék a papok és a Léviták az ezüstöt, aranyat és az edényeket súly szerint, hogy vigyék Jeruzsálembe Istenünk házához.


text:
<pb/>Elindulánk pedig az Aháva folyóvíz mellől az első hó tizenkettedik napján, hogy Jeruzsálembe menjünk; s a mi Istenünk kegyelme nyugodott rajtunk, megszabadítván minket a ránk leselkedő ellenségnek kezéből ez úton.


text:
Negyednap pedig átméretett az ezüst, az arany és az edények a mi Istenünk házában, Merémóth papnak Uriás fiának kezéhez, vele lévén Eleázár, a Fineás fia, és velök Józadáb, a Jésua fia és Nóadia, a Binnui <f>[12†]</f> fia, Léviták,


text:
A kik pedig megérkeztek a fogságból, <f>[13†]</f> a rabságnak fiai, égőáldozatokat vivének Izráel Istenének: tizenkét tulkot egész Izráelért, kilenczvenhat kost, hetvenhét bárányt, tizenkét bakot bűnért való áldozatra, mindezt egészen égőáldozatul az Úrnak.


text:
És átadák a király parancsolatait a <f>[14†]</f> király helytartóinak, s a vizen túl lévő helytartóknak, és <i>ezek </i>segíték a népet és az Isten házát.


text:
<pb/>Minekutána ezek elvégeződének, jövének hozzám a főemberek, mondván: Izráel népe és a papok és a Léviták nem különíték el magokat e tartományok népeitől, a miképen pedig azoknak, a Kananeusoknak, Hitteusoknak, Perizeusoknak, Jebuzeusoknak, Ammonitáknak, Moábitáknak, <f>[1†]</f> Égyiptomiaknak és Emoreusoknak útálatos <i>vétke</i> szerint <i>el kellett volna,</i>


text:
Mert <i>ezek</i> leányai közül vettek vala <i>feleséget</i> magoknak és fiaiknak, és megelegyedett a szent mag e tartományok népeivel; és pedig a fejedelmek és főemberek <f>[2†]</f> valának elsők e bűnben.


text:
Mihelyt e dolgot meghallottam, megszaggatám alsó- és felső ruhámat, s téptem fejem hajszálait és szakállamat, <f>[3†]</f> és veszteg ültem.


text:
És hozzám gyűlének mindnyájan, a kik reszketve <i>gondoltak</i> Izráel Istenének beszédeire <f>[4†]</f> azoknak vétke miatt, a kik a fogságból megjöttek vala; és én veszteg ülök vala mind az estvéli áldozatig.


text:
Az estvéli áldozatkor <f>[5†]</f> pedig felkeltem sanyargatásomból, megszaggatván alsó- és felső ruhámat; és térdeimre esvén, kiterjesztém kezeimet az Úrhoz, az én Istenemhez.


text:
És mondék: Én Istenem, szégyenlem és átallom felemelni, én Istenem, az én orczámat te hozzád, mert a mi álnokságaink felülhaladtak fejünk fölött és <f>[6†]</f> a mi vétkeink mind az égig nevekedtek!


text:
A mi atyáink napjaitól fogva nagy vétekben vagyunk mi mind e mai napig, és a mi álnokságainkért adattunk vala mi, a mi királyaink <f>[7†]</f> és a mi papjaink a földi királyok kezébe, fegyver által rabságra és ragadományra és orczapirulásra, a mint <i>ez </i>a mai nap <i>is van. </i>


text:
És most nem sok ideje, hogy az Úr, a mi Istenünk rajtunk könyörült, hogy hagyjon minékünk maradékot, és hogy adjon nékünk egy szeget az ő szent helyén, hogy így megvilágosítsa szemeinket a mi Istenünk, s hogy megelevenítsen bennünket egy kissé a <f>[8†]</f> mi szolgaságunkban.


text:
Mert szolgák vagyunk mi, de szolgaságunkban nem hagyott el minket a mi Istenünk, hanem hozzánk fordítá irgalmasságát Persiának királyai előtt, hogy megelevenítene bennünket, hogy felemelhessük a mi Istenünk házát s megépíthessük annak romjait, és hogy adjon nékünk bátorságos lakást Júdában és Jeruzsálemben.


text:
És most mit mondjunk, óh mi Istenünk, <i>mindezek</i> után? <i>Azt, </i>hogy mi <i>mégis</i> elhagytuk parancsolataidat,


text:
A melyeket parancsoltál szolgáid, a próféták által, mondván: A föld, melyre bementek, hogy bírjátok azt, tisztátalan föld, <f>[9†]</f> a tartományok népeinek tisztátalansága miatt, útálatosságaik miatt, melyekkel betölték azt egyik végétől a másikig tisztátalanságukban;


text:
Annakokáért leányaitokat ne adjátok <f>[10†]</f> az ő fiaiknak és az ő leányaikat ne vegyétek fiaitoknak, és ne keressétek barátságukat, sem javokat soha, hogy megerősödjetek és éljetek e föld javaival, és örökségképen adhassátok azt fiaitoknak mindörökké.


text:
Mindazok után pedig, a mik reánk jövének gonosz cselekedeteinkért és nagy vétkünkért, hiszen te, mi Istenünk, jobban kedveztél nékünk, sem mint bűneink miatt érdemeltünk volna, s adád nékünk e maradékot,


text:
Hát megrontjuk-é ismét parancsolataidat s összeházasodunk-é ez útálatos népekkel? Nem fogsz-é haragudni reánk mindaddig, míg megemésztetünk, hogy sem maradékunk, sem hírmondónk ne legyen?


text:
Oh Uram, Izráel Istene! igaz vagy te, mert meghagytál minket, maradék gyanánt, mint e mai nap <i>bizonyítja. </i> Ímé előtted vagyunk vétkünkben, és nem állhatunk meg előtted e miatt!


text:
<pb/>És mikor imádkozék Ezsdrás és vallást tőn, sírva <f>[1†]</f> és földre borulva az Isten háza előtt, sereglének ő hozzá Izráelből igen nagy gyülekezetben férfiak és asszonyok és gyermekek, mert síra a nép is sokat és keservesen.


text:
És szóla Sekhánia, Jéhielnek fia, az Élám fiai közül, és monda Ezsdrásnak: Mi vétkeztünk a mi Istenünk ellen, hogy idegen feleségeket vettünk magunknak e föld népei közül: mindazáltal van reménysége Izráelnek, mind e mellett is!


text:
Vessünk ugyanis frigyet a mi Istenünkkel, hogy elbocsátjuk mindazon asszonyokat és a tőlük szülötteket az én Uramnak és azoknak akaratja szerint, a kik reszketve <i>gondolnak</i> <f>[2†]</f> a mi Istenünk parancsolatára, és a törvény szerint cselekedjünk!


text:
Fölkele annakokáért Ezsdrás, <f>[3†]</f> és megesketé a papoknak, a Lévitáknak és az egész Izráelnek fejedelmeit, hogy e beszéd szerint fognak cselekedni; és megesküvének.


text:
És fölkele Ezsdrás az Isten háza elől, és elméne Jóhanánnak, Eliásib fiának szobájához s bemenvén abba, kenyeret nem evék, sem vizet nem ivék, mert gyászol vala a rabságból hazajöttek vétke miatt.


text:
És meghirdeték Júdában és Jeruzsálemben mindazoknak, a kik a rabságból hazajöttek, hogy Jeruzsálembe gyűljenek;


text:
Valaki pedig el nem jön harmadnapra, a fejedelmek és vének tanácsa szerint, adassék minden vagyona a templomnak, és ő maga vettessék ki a rabságból hazajötteknek <f>[4†]</f> gyülekezetéből.


text:
Összegyűlének azért Júdának és Benjáminnak minden férfiai harmadnapra Jeruzsálembe a kilenczedik hóban, e hó huszadik napján, és leüle az egész nép az Isten házának piaczán, aggódván e dolog <f>[5†]</f> és az esőzések miatt.


text:
Ekkor fölkele Ezsdrás, a pap, és monda nékik: Ti vétkeztetek, <f>[6†]</f> hogy idegen feleségeket vettetek magatoknak, hogy ezzel is többítenétek Izráel vétkét;


text:
Annakokáért tegyetek vallást az Úr előtt, atyáitoknak Istene előtt, és cselekedjetek az ő akaratja szerint, elkülönítvén magatokat e föld népeitől és az idegen feleségektől.


text:
És felele az egész gyülekezet, és monda felszóval: Ekképen, a te beszéded szerint kell minékünk cselekednünk!


text:
De e nép igen sok és az esős idő miatt kivül nem állhatunk; annak felette ez nem egy, sem nem két napi munka, mert sokan vagyunk, a kik vétkeztünk e dologban;


text:
Hadd álljanak hát elő fejedelmeink, az egész gyülekezeté, és mindenki, a ki idegen feleséget vett magának, városonként jőjjön elő bizonyos időben s velök a városoknak vénei és birái, hogy elfordítsuk magunkról a mi Istenünknek e dolog miatt való búsulásának haragját!


text:
Csak Jónathán, az Asáhel fia és Jahzéja, a Tikva fia állának fel ez ellen és Mésullám és Sabbethai, a Léviták támogaták őket.


text:
És cselekedének ekképen azok, a kik a rabságból hazajöttek; és választa magának Ezsdrás, a pap férfiakat, a családfőket, családjuk szerint, s mindnyájok nevei feljegyeztettek. És összeülének a tizedik hó első napján, hogy nyomozzák e dolgot;


text:
És bevégezék azt mindazon férfiakra nézve, a kik idegen feleséget vettek vala magoknak, az első hónak első napjáig.


text:
Találtatának pedig a papok fiai közül, <f>[7†]</f> a kik idegen feleségeket vettek vala magoknak, Jésuának, a Jósádák fiának és az ő testvéreinek fiai közül: Maaséja, Eliézer, Járib és Gedálja;


text:
És kezöket adák, hogy elbocsátják feleségeiket és egy kos áldozására ítéltetének <f>[8†]</f> vétkükért;


text:
Továbbá a Léviták közül: Józabád, Simei és Kélája. <f>[10†]</f> (az a Kelita), Pethahja, Júda és Eliézer;


text:
Továbbá Izráel <i>népé</i>ből: Parós fiai közül: Ramia, Jezija, Malkija, Mijámin, Eleázár, Malkija és Benája;


text:
Mindezek idegen <f>[13†]</f> feleségeket vettek vala magoknak. És valának e feleségek között olyanok is, a kik már fiakat szültek.


text:
<pb/>Nehémiásnak, a Hakália fiának beszédei. <pb/>És lőn a Kislév <i>nevű</i> hóban, a huszadik esztendőben, hogy én <f>[1†]</f> Susán várában valék.


text:
És jöve hozzám Hanáni, egy az én atyámfiai közül, és vele együtt férfiak Júdából, és tudakozódtam tőlök a fogságból megszabadult maradék zsidók felől és Jeruzsálem felől.


text:
És mondának nékem: A fogságból megszabadult maradék zsidók ott abban a tartományban <f>[2†]</f> nagy nyomorúságban és gyalázatban vannak; és azonfelül Jeruzsálem kőfala lerontatott, s kapui tűzben égtek meg!


text:
Hogy pedig meghallám e beszédeket, leültem és sírtam <f>[3†]</f> és keseregtem napokon át, s bőjtölék és imádkozám a mennynek Istene előtt;


text:
És mondék: Kérlek Uram, mennynek Istene, nagy <f>[4†]</f> és rettenetes Isten! Ki megtartja a szövetséget és irgalmasságot <f>[5†]</f> az őt szeretőknek és az ő parancsolatait megtartóknak;


text:
Oh, legyen figyelmetes a te füled, és szemeid legyenek nyitva, hogy meghallgassad a te szolgádnak könyörgését, melylyel én könyörgök most előtted nappal és éjjel Izráel fiaiért, szolgáidért, és vallást tészek az Izráel fiainak bűneiről, melyekkel vétkeztünk te ellened, én is s az én atyámnak háza vétkeztünk!


text:
Felette igen vétkeztünk ellened, és nem tartottuk meg a parancsolatokat, és a rendeléseket és a törvényeket, melyeket parancsoltál volt Mózesnek a te szolgádnak.


text:
Oh, emlékezzél meg arról a beszédről, melyet parancsoltál Mózesnek, a te szolgádnak, mondván: <i>Ha</i> ti vétkeztek, én <i>meg</i> <f>[6†]</f> elszélesztelek titeket a népek között;


text:
Ha pedig megtérendetek hozzám és megtartjátok parancsolataimat és cselekeszitek azokat: még ha az égnek utolsó szélén volnának is szétszórt <i>gyermekeitek,</i> onnan is <f>[7†]</f> összegyűjtöm őket és beviszem arra a helyre, melyet választottam, hogy lakozzék ott az én nevem!


text:
És ők a te szolgáid és a te néped, a kiket megszabadítottál <f>[8†]</f> a te nagy erőd által és a te erős kezed által!


text:
Kérlek oh Uram, legyen figyelmetes a te füled a te szolgádnak könyörgésére és szolgáidnak könyörgésökre, a kik kívánják félni a te nevedet, és adj, kérlek, jó szerencsét most a te szolgádnak, és engedd, hogy kegyelmet találjon <f>[9†]</f> ama férfiú előtt. Én ugyanis a királynak pohárnoka voltam.


text:
<pb/>És lőn a Niszán <i>nevű</i> hóban, Artaxerxes királynak huszadik esztendejében, bor vala ő előtte és én fölvevém a bort, adám a királynak; <i>azelőtt</i> pedig nem voltam szomorú <f>[1†]</f> ő előtte.


text:
És monda nékem a király: Miért szomorú a te orczád, holott te beteg nem vagy? Nem egyéb ez, hanem szívednek szomorúsága! És felette igen megfélemlém.


text:
Akkor mondék a királynak: Örökké éljen a király! Miért nem volna szomorú az én orczám, hiszen a város, az én atyáim sírjainak helye, pusztán hever és kapui <f>[2†]</f> megemésztettek tűzben?!


text:
És mondék a királynak: Ha tetszik a királynak és ha kedves előtted a te szolgád, <i>azt kérem</i>, hogy bocsáss el engem Júdába, atyáim sírjainak városába, hogy megépítsem azt!


text:
És monda nékem a király (felesége pedig mellette ül vala): Meddig lészen utazásod és mikorra jösz vissza? És tetszék a királynak engem elbocsátani, miután én tudattam vele az időt.


text:
És mondék a királynak: Ha tetszik a királynak, adasson nékem leveleket a folyóvizen túl lakó tiszttartókhoz, hogy hagyjanak engem utazni, míg Júdába érek;


text:
És <i>adasson</i> egy levelet Ászáfhoz, a <f>[3†]</f> király erdeje őréhez, hogy adjon nékem fákat gerendákul a templom várának kapuihoz, és a város kőfalához, és a házhoz, melybe költözni fogok. És megadá nékem a király, az én Istenemnek rajtam nyugvó jó kegyelme szerint.


text:
És megérkezém a folyóvizen túl való tiszttartókhoz <f>[4†]</f> és átadám nékik a király leveleit. Bocsátott vala pedig velem a király főembereket a seregből és lovagokat.


text:
Mikor pedig a Horonból <f>[5†]</f> való Szanballat és az Ammonita Tóbiás, a szolga, meghallották ezt, nagy bosszúságot okozott nékik, hogy jött valaki, a ki Izráel fiainak javokat keresi.


text:
És fölkelék éjszaka, én és velem néhány férfi, mert nem jelentém meg senkinek, hogy mire indítá az én Istenem az én szívemet, hogy azt Jeruzsálemért megcselekedjem, és barom sem vala velem, csak az, melyen ülök vala,


text:
És kimenék a völgynek kapuján éjjel, és pedig a sárkányok forrása felé, <f>[7†]</f> majd a szemét-kapuhoz, és vizsgálgatám Jeruzsálem kőfalait, melyek elrontattak vala, és kapuit, melyek tűz által megemésztetének.


text:
Azután átmenék a forrás kapujához és a király tavához, holott nem vala hely a baromnak, hogy velem átmenjen.


text:
Azért <i>gyalog</i> menék fel a völgyben éjjel és vizsgálgatám a kőfalat, azután megfordultam és bementem a völgy kapuján, és hazatértem.


text:
A főemberek pedig nem tudták vala, hova mentem, és hogy mit akarok cselekedni, és sem a zsidóknak, sem a papoknak, sem az előljáróknak, sem a főembereknek, sem a többi munkásoknak ez ideig nem jelentettem meg.


text:
Ekkor mondék nékik: Ti látjátok a nyomorúságot, a melyben mi vagyunk, hogy Jeruzsálem pusztán hever és kapui tűzben égtek meg; jertek, építsük meg Jeruzsálem kőfalát, és ne legyünk többé <f>[8†]</f> gyalázatul!


text:
És megjelentém nékik az én Istenemnek rajtam nyugvó jó kegyelmét, és a király beszédit is, a melyeket nékem szólt, és mondának: Keljünk fel és építsük meg! És megerősíték kezeiket a jóra.


text:
Mikor meghallák ezt a Horonból való Szanballat <f>[9†]</f> és az Ammonita Tóbiás, a szolga, és az arab Gesem, gúnyoltak és lenéztek minket, mondván: Micsoda ez, a mit míveltek? Talán bizony a király ellen akartok pártot ütni?


text:
Kiknek felelék, és mondék: A mennynek Istene, ő ad jó szerencsét nékünk, és mi mint az ő szolgái kelünk föl és építünk, néktek pedig részetek és jogotok és <f>[10†]</f> emlékezetetek nincsen Jeruzsálemben!


text:
<pb/>És fölkele Eliásib, a főpap és atyjafiai, a papok és építék a juhok kapuját; ők szentelék meg azt és állíták fel annak ajtait; <i>építék</i> pedig a kőfalat a Meáh toronyig, a melyet megszentelének, s azután Hanánel <f>[1†]</f> tornyáig;


text:
A halaknak kapuját pedig építék a Hasszenáa <f>[3†]</f> fiai, ők gerendázák be azt és állíták fel annak ajtait, kapcsait és závárait;


text:
Mellettök javítgatá a kőfalat Merémóth, Uriásnak, a Hakkós fiának fia, mellette pedig javítgatott Mesullám, Berekiásnak, a Mesézabéel fiának a fia, és ő mellette javítgatott Sádók, <f>[4†]</f> Baána fia.


text:
Ezek mellett pedig javítgatának a Tékoabeliek, a kiknek előkelői azonban nem hajták nyakukat az ő Urok munkájának <f>[5†]</f> <i>jármába. </i>


text:
Az ó-<i>város</i> kapuját pedig javítgaták Jójada, a Pászéah fia és Mesullám, a Beszódia fia; <f>[6†]</f> ők gerendázák be azt és állíták fel annak ajtait, kapcsait és závárait;


text:
És mellettök javítgatott a Gibeonból való Melátia és a Meronothból való Jádón, <f>[7†]</f> Gibeonnak és Mispának lakosai, a folyóvizen túl való helytartónak hivatala helyéig;


text:
Mellettök javítgatott Uzziel, Harhajának fia <f>[8†]</f> az ötvösök<i>kel,</i> és ő mellette javítgatott Hanánia, a kenet-készítők egyike, és megerősíték Jeruzsálemet mind a széles kőfalig;


text:
Mellettök javítgatott Refája, Húr fia, a ki a Jeruzsálemhez tartozó tartomány felének fejedelme vala;


text:
Mellette javítgatott Jedája, Harumáf fia, és pedig a maga háza ellenébe, és mellette javítgatott Hattus, Hasabneja <f>[9†]</f> fia.


text:
A kőfal másik darabját javítgatá Malkija, <f>[10†]</f> Hárim fia és Hassub, a Pahath-Moáb fia, és a kemenczéknek tornyát.


text:
És mellettök javítgatott Sallum, Hallóhés fia, a ki fejedelme <f>[11†]</f> vala a Jeruzsálemhez tartozó tartomány <i>másik</i> felének, ő és az ő leányai.


text:
A völgy kapuját javítgaták Hánun és <f>[12†]</f> Zánoah lakói, ők építék meg azt és állíták fel annak ajtait, kapcsait és závárait; és a kőfalból ezer singet a szemét-kapuig.


text:
A szemét-kaput pedig javítgatá Malkija, Rékáb fia, Beth-Hakkerem tartományának fejedelme, ő építé meg azt és állítá fel ajtait, kapcsait és závárait.


text:
És a forrásnak kapuját javítgatá Sallum, a Kól-Hóze fia, Mispa tartományának fejedelme, <f>[13†]</f> ő építé meg és héjazá be azt és állítá fel ajtait, kapcsait és závárait; és a Selah tó kőfalát a király kertje felé, mind a garádicsokig, melyeken a Dávid városából alájőnek.


text:
Ő utána javítgata Nehémiás, <f>[14†]</f> Azbuk fia, Béth-Sur tartománya felének fejedelme, a Dávid sírjai ellenébe való helyig, és az <i>újonnan</i> készült tóig, és a vitézek házáig.


text:
Ő utána javítgatának a Léviták: Rehum, Báni fia, a ki mellett javítgata Hasábia, Kéila tartománya felének fejedelme, <f>[15†]</f> tartománya <i>lakosai</i>val;


text:
Ő utána javítgatának atyjokfiai: Bavvai, a Hénadád <f>[16†]</f> fia, Kéila tartománya <i>másik</i> felének fejedelme;


text:
Javítgatá pedig ő mellette Ézer, Jésuának fia, Mispa fejedelme, a kőfal egy másik darabját, a szegleten levő fegyveresház felmenetelének ellenébe;


text:
Ő utána Bárukh, Zakkai <f>[17†]</f> fia javítgatá buzgósággal a kőfal egy másik darabját, a szeglettől fogva Eliásib főpap házának ajtajáig:


text:
Ő utána javítgata <f>[18†]</f> Merémóth Uriásnak fia, a ki Hakkós fia vala, egy másik darabot, Eliásib házának ajtajától Eliásib házának végéig;


text:
Ezek után javítgata Benjámin és Hassub, az ő házok ellenébe, utánok pedig javítgata Azariás, <f>[20†]</f> Maaséja fia — a ki Ananiás fia vala — az ő háza mellett;


text:
Ő utánok javítgata Binnui, a Hénadád <f>[21†]</f> fia egy másik darabot, Azáriás házától mind a zugig és szegletig;


text:
<i>Továbbá</i> Palál, az Uzai fia, a szegletnek és a felső toronynak ellenébe, mely a király házából a tömlöcz udvaránál <f>[22†]</f> emelkedik ki; utána pedig Pedája, a Parós fia;


text:
(A Léviták szolgái <f>[23†]</f> pedig laknak vala az Ófelben, a vizek kapujának ellenéig napkelet felé és a kiemelkedő torony ellenéig;)


text:
Ő utána javítgatának a Tékoabeliek egy másik darabot <f>[24†]</f> a kiemelkedő nagy toronynak ellenétől fogva az Ófel kőfaláig;


text:
Utánok javítgata Sádók, Immér fia az ő háza ellenébe; és ő utána javítgata Semája, Sekaniás fia, a napkeleti kapu őrizője; <f>[26†]</f>


text:
Ő utána javítgata Hananiás, Selemiás fia és Hánun, Sáláfnak hatodik fia egy másik darabot; utánok javítgata Mesullám, <f>[27†]</f> Berekiás fia, az ő szobája ellenébe;


text:
Utána javítgata Malkija, az ötvösök egyike, a Léviták <f>[28†]</f> szolgáinak és a kereskedőknek házáig, a törvénytevő ház kapujának ellenébe, a szegletnek hágójáig;


text:
<pb/>Lőn pedig, mikor meghallotta Szanballat, <f>[1†]</f> hogy mi építjük a kőfalat, haragra gerjede és felette igen bosszankodék, és gúnyolá a zsidókat;


text:
És szóla az ő atyjafiai és a samáriai sereg előtt, és ezt mondá: Mit művelnek e nyomorult zsidók? Vajjon megengedik-é ezt nékik? Talán áldozni fognak? Hát bevégezik ma? Avagy megelevenítik a köveket a porhalmazból, holott azok elégtek?!


text:
Az Ammonita Tóbiás pedig mellette <i>állván</i>, mondá: Bármit építsenek, ha egy róka lép fel reá, összezúzza köveiknek falát.


text:
Halld meg, oh mi istenünk! <f>[2†]</f> hogy csúffá lettünk, fordítsad gyalázásukat az ő fejökre, és add őket prédára a rabságnak földében;


text:
Ne fedezd el az ő <f>[3†]</f> hamisságokat és az ő bűnök a te orczád elől el ne töröltessék, mert <i>téged</i> bosszantának az építők előtt!


text:
És építők a falat annyira, hogy elkészült az egész fal félmagasságban, mert a nép nagy kedvvel dolgozott.


text:
Mikor pedig meghallotta Szanballat és Tóbiás, továbbá az Arábiabeliek, az Ammoniták és az Asdódeusok, hogy javítgattatnak Jeruzsálem kőfalai, és hogy a törések betömése megkezdődött, felette nagy <f>[4†]</f> haragra gerjedének;


text:
És összeesküvének mindnyájan egyenlő akarattal, hogy eljőnek Jeruzsálemet megostromolni és <i>népét</i> megrémíteni.


text:
De mi imádkozánk <f>[5†]</f> a mi Istenünkhöz, és állítánk ellenök őrséget nappal és éjjel, mivelhogy féltünk tőlök.


text:
És mondák a zsidók: Fogytán van ereje a tereh-hordónak, a rom pedig sok, és mi képtelenek vagyunk építeni a kőfalat.


text:
A mi ellenségeink pedig ezt mondották: Ingyen se tudják meg, se ne lássák, míg közikbe bemegyünk és őket leöljük, és megszüntetjük a munkát.


text:
És lőn, hogy eljöttek hozzánk mindenfelől a zsidók, a kik ő mellettök laknak vala és nékünk tízszer is mondották: Térjetek haza!


text:
Azért állítám a hely alsó és nyilt részeire a kőfal mögé, odaállítám a népet nemzetségek szerint, fegyvereikkel, dárdáikkal és kézíveikkel.


text:
És körültekintvén, fölkeltem és így szóltam az előljárókhoz, a főemberekhez és a többi néphez: Ne <f>[6†]</f> féljetek tőlök! A nagy és rettenetes Úrra emlékezzetek, és harczoljatok testvéreitekért, fiaitokért, leányaitokért, feleségeitekért és házaitokért!


text:
És lőn, hogy meghallották a mi ellenségeink, hogy megtudtuk <i>az ő szándékukat</i>, és hogy Isten <f>[7†]</f> semmivé tette az ő tanácsokat: megtérénk mi mindnyájan a kőfalhoz, kiki az ő munkájához;


text:
De azon naptól fogva legényeim egyik része munkálkodik vala, <f>[8†]</f> a másik része pedig tart vala dárdákat, paizsokat, kézíveket és pánczélokat, és a fejedelmek ott állának az egész Júda háznépe mögött.


text:
A kőfalon munkálkodók közül a tehernek hordói egyik kezökkel, a mely a munkát végezé, rakodának, másik kezök pedig a fegyvert tartja vala,


text:
A kik pedig építének, azoknak fegyverök derekokra vala felkötve és így építének; a trombitás pedig mellettem állt.


text:
És így szóltam az előljárókhoz, a főemberekhez és a többi néphez: A munka felette sok és messzeterjedő és mi elszéledvén a kőfalon, egymástól messze esünk;


text:
Ekképen munkálkodunk vala; és <i>legényeimnek</i> fele dárdákat tart vala hajnalhasadtától fogva mind a csillagoknak <f>[9†]</f> feltámadásáig.


text:
Ugyanekkor megparancsolám a népnek, hogy minden ember legényével Jeruzsálemben háljon, hogy éjszaka őrködjenek felettünk és nappal dolgozzanak.


text:
És sem én, sem az én atyámfiai, sem legényeim, sem az őrizők, a kik én utánam valának, nem vetjük vala le ruháinkat; kiki csak mosódáskor teszi vala le fegyverét.


text:
Valának, a kik ezt mondják vala: Fiainkkal és leányainkkal együtt sokadmagunkkal vagyunk, nékünk gabona kell, hogy együnk és éljünk.


text:
És valának, a kik ezt mondják vala: Mind mezeinket, mind szőlőinket, mind házainkat zálogba kell adogatnunk, nékünk gabona kell, mert éhezünk.


text:
Viszontag valának, a kik ezt mondják vala: Kölcsön vettünk pénzt a király adójáért a mi mezeinkre és szőlőinkre;


text:
És ímé, bár a mi testünk épen olyan, mint a mi atyánkfiainak testök, s a mi fiaink olyanok, mint az ő fiaik, mi nékünk mégis rabság alá kell adnunk fiainkat <f>[1†]</f> és leányainkat, sőt vannak már rabszolga leányaink is, és nincs erőnk arra, <i>hogy őket megválthatnók,</i> hisz mezeink és szőlőink másokéi már!


text:
És magamba <i>szállva,</i> gondolkodtam erről, és megfeddém az előljárókat és főembereket, ezt mondván nékik: Ti a ti atyátokfiaival <f>[2†]</f> szemben uzsoráskodtok! És szerzék ő ellenök nagy gyűlést;


text:
És mondám nékik: Mi megváltottuk a mi atyánkfiait, a zsidókat, a kik a pogányoknak eladattak vala, a mi tehetségünk szerint; és ti is meg akarjátok venni a ti atyátokfiait, s ők nékünk adják el magokat?! És hallgatának és nem tudának <f>[3†]</f> felelni semmit.


text:
És mondék: Nem jó dolog ez, a mit ti cselekesztek. Hát nem fogtok a mi Istenünk félelmében járni, hogy <i>valahára</i> <f>[4†]</f> ne gyalázzanak <i>már</i> minket a pogányok, a mi ellenségeink?


text:
Hiszen én, atyámfiai és legényeim is pénzt és gabonát kölcsönöztünk nékik; engedjük el, <f>[5†]</f> kérlek, e tartozást!


text:
Adjátok vissza, kérlek, nékik még ma az ő mezeiket, szőlőiket, olajkerteiket és házaikat; ennekfelette, a kölcsönadott pénznek, gabonának, bornak és olajnak századát <f>[6†]</f> <i>engedjétek el. </i>


text:
És felelének: Visszaadjuk és tőlök nem veszünk semmit; úgy cselekszünk, a mint te mondod. Ekkor egybehívám a papokat és megeskettetém <f>[7†]</f> őket, hogy e beszéd szerint fognak cselekedni.


text:
Ruhámat is megrázám és mondék: Épen így rázzon ki az Isten minden embert az ő házából és vagyonából, és épen így legyen kirázatott és üres, valaki meg nem teljesíti e beszédet. És monda az egész gyülekezet: Ámen. És dícsérék az Urat, és e beszéd szerint cselekedett <f>[8†]</f> a nép.


text:
<pb/>Sőt azon naptól fogva, melyen Júdának földére helytartójukul rendeltettem, Artaxerxes királynak huszadik esztendejétől fogva harminczkettedik esztendejéig, azaz tizenkét esztendeig, sem én, sem az én atyámfiai a helytartónak járó kenyeret <f>[9†]</f> nem evénk.


text:
Holott az előbbi helytartók, a kik én előttem valának, terhelék a népet és vevének tőlök kenyérért és borért negyven ezüst sikluson felül; sőt még legényeik is zsarnokoskodának a népen. De én nem cselekedém így az Isten <f>[10†]</f> félelme miatt.


text:
Sőt még e kőfalon is dolgoztam; mezőt sem szereztünk; s minden én legényeim egybegyűltenek <f>[11†]</f> ott a munkára.


text:
Annakfelette a zsidók, továbbá a másfélszáz főember és a kik jőnek vala mi hozzánk a körültünk lakó pogányok közül, az én asztalomnál <i>esznek</i> <f>[12†]</f> <i>vala. </i>


text:
A mit minden napra készítenek vala: egy ökröt, hat kövér juhot, és madarakat is készítének nékem, minden tíz napra vala mindenféle bor bőségesen; és mindemellett sem kivántam be a helytartó kenyerét, mert nehéz vala a szolgálat ezen a népen.


text:
<pb/>És lőn, hogy mikor meghallá Szanballat, <f>[1†]</f> Tóbiás, az Arábiabeli Gesem és a mi többi ellenségeink, hogy megépítettem a kőfalat, s hogy nem maradt azon semmi romlás, jóllehet még az ideig ajtókat nem állíttattam a kapukra:


text:
Külde Szanballat és Gesem hozzám ilyen izenettel: Jer és találkozzunk a faluk <i>egyikében,</i> az Onó-völgyében; holott ők gonoszt <f>[2†]</f> gondoltak ellenem.


text:
Küldék azért követeket hozzájok ilyen izenettel: Nagy dolgot cselekszem én, azért nem mehetek alá; megszünnék e munka, ha attól eltávozván, hozzátok mennék.


text:
Küldé továbbá hozzám Szanballat ilyen módon ötödször az ő legényét, a kinek kezében egy felnyitott levél vala,


text:
Melyben ez vala írva: A szomszéd népek közt ez a hír és Gasmu <f>[3†]</f> is mondja, hogy te és a zsidók pártot akartok ütni, annakokáért építed te a kőfalat; és hogy te leszel az ő királyok, e beszédek szerint.


text:
Sőt még prófétákat is rendelél, a kik hirdetnék te felőled Jeruzsálemben, ezt mondván: Király van Júdában! És most e dolgoknak híre a királyhoz is elérkezik, annakokáért jer és tanácskozzunk együtt!


text:
Én pedig küldék ő hozzá ilyen izenettel: Nem történt semmi olyan, a minőt te mondasz, hanem csak magadtól gondoltad <f>[4†]</f> mindazt a te szívedben.


text:
Mert mindezek el akarnak vala minket rettenteni, <f>[5†]</f> ezt mondván: Leveszik kezöket a munkáról és az félben marad! Azért hát, <i>oh</i> <i>Uram!</i> erősítsd meg az én kezeimet.


text:
És én elmentem Semájának, a Delája fiának házába, a ki Mehétabeél fia vala, és őt bezárkózva <i>találtam,</i> és monda: Menjünk az Isten házába, a templom belsejébe és zárjuk be a templomnak ajtait, mert eljőnek, hogy megöljenek téged, és pedig éjjel jőnek el, hogy megöljenek.


text:
Én pedig mondék: Avagy ily férfiúnak, mint én <f>[6†]</f> vagyok, <i>illik</i>-é futni? Hát ilyen lévén mint én, beléphet-é valaki a templomba, élvén? Nem megyek!


text:
És megismerém, hogy nem az Isten küldötte őt, hanem azt a prófécziát azért mondá nékem, mert Tóbiás és Szanballat <f>[7†]</f> felbérelték őt.


text:
Azért vala pedig felbérelve, hogy én megrettenjek és akképen cselekedvén, vétkezzem, hogy így rossz híremet költhessék <f>[8†]</f> és rágalmazhassanak.


text:
Emlékezzél meg én Istenem Tóbiásról és Szanballatról ezen cselekedeteik szerint, és a jövendőmondó Noádja asszonyról és a többi jövendőmondókról <f>[9†]</f> is, a kik rémítgetének engem.


text:
És lőn, hogy midőn meghallák minden mi ellenségeink, megfélemlének minden pogányok, a kik körültünk valának, és igen összeestek a saját szemeikben, és megismerék, hogy a mi Istenünktől vitetett végbe e munka.


text:
E napokban is sok levelet küldének némely zsidó előljárók Tóbiásnak, és viszont Tóbiástól sok jöve hozzájok.


text:
Mert sokan Júdában ő hozzá esküdtek, mivelhogy ő veje vala Sekániának, az Arah fiának, és Jóhanán, az ő fia, Mesullámnak, a Berékia <f>[11†]</f> fiának leányát vette volt el.


text:
Sőt még jó szándékait is emlegetik vala előttem, és az én beszédeimet megvivék néki. Leveleket pedig Tóbiás <i>folyton</i> <f>[12†]</f> küldött, hogy engem elrettentene.


text:
<pb/>És lőn, hogy midőn megépítteték a kőfal, felállítám az ajtókat és kirendeltetének <f>[1†]</f> a kapunállók, az énekesek és a Léviták <i>őrizetre;</i>


text:
És <i>hadnagyokká</i> tevém Jeruzsálem fölött Hanánit, testvéremet és Hanániást, <f>[2†]</f> a vár fejedelmét, mivel hogy ő hűségesebb és istenfélőbb vala sokaknál.


text:
És mondék nékik: Meg ne nyittassanak Jeruzsálem kapui mindaddig, míg a nap melegen nem süt, és míg <i>az őrök</i> ott állanak, addig tegyék be az ajtókat és zárjátok be azokat; azután állítsatok őrizőket Jeruzsálem lakosai közül, némelyeket az ő vigyázó helyökre, s másokat az ő házok ellenébe.


text:
<pb/>Felindítá azért az én Istenem szívemet, hogy egybegyűjtsem az előljárókat, a főembereket és a népet, hogy felírattassanak; és megtalálám azok nemzetségének könyvét, a kik először jöttek vala fel Babilóniából, melyben ily írást találék:


text:
Ezek a tartománynak fiai, a kik feljöttek <f>[3†]</f> vala a rabság foglyai közül, a kiket fogva vitetett Nabukodonozor, Babilónia királya, s most visszajövének Jeruzsálembe és Júdába, kiki az ő városába.


text:
Kik jövének Zorobábellel: Jésua, Nehémiás, Azariás, Raámia, Nahamáni, Mordokhai, Bilsán, Miszpereth, Bigvai, Nehum, Baána. Izráel népe férfiainak számok <i>ez:</i>


text:
A kapunállók: Sallum fiai, Áter fiai, Talmón fiai, Akkub fiai, Hatita fiai, Sóbai fiai: százharmincznyolcz;


text:
És ezek, a kik feljövének Tel-Melahból, Tel-Harsából, Kerub-Addán-Immérből, de nem mondhatták meg családjukat és eredetüket, hogy Izráelből valók-é?


text:
És a papok közül: Habája fiai, Hakkós fiai, Barzillai fiai, a ki a Gileádbeli Barzillai leányai közül vett magának feleséget és ezek nevéről nevezteték;


text:
Ezek keresték írásukat, tudniillik nemzetségök könyvét, de nem találák, miért is kirekesztetének a papságból;


text:
És megmondá nékik a király helytartója, hogy ne egyenek a szentséges áldozatból, mígnem a pap ítél az Urimmal és Tummimmal;


text:
Szolgáikon és szolgálóikon kivül — ezek valának hétezerháromszázharminczheten — valának nékik énekes férfiaik és asszonyaik kétszáznegyvenöten;


text:
<pb/>Némelyek pedig a családfők közül adakozának az építésre: a király helytartója ada a kincsekhez aranyban ezer dárikot, ötven medenczét, ötszázharmincz papi ruhát;


text:
A többi családfők pedig adának az építés költségére aranyban húszezer dárikot, és ezüstben kétezerkétszáz mánét;


text:
És a mit a többi nép ada, az aranyban húszezer dárik, és ezüstben kétezer máne, és hatvanhét papiruha vala.


text:
És lakozának mind a papok, mind a Léviták, mind a kapunállók, mind az énekesek, mind a nép fiai, mind a Léviták szolgái, szóval az egész Izráel a magok városaikban.


text:
<pb/>Mikor pedig eljöve a hetedik hónap, és Izráel fiai az ő városaikban lakozának; felgyűle az egész nép egyenlőképen a piaczra, mely a vizek kapuja előtt vala, és mondák az írástudó <f>[1†]</f> Ezsdrásnak, hogy hozza elő a Mózes törvényének könyvét, melyet parancsolt vala az Úr Izráelnek.


text:
Előhozá azért Ezsdrás pap a törvényt a gyülekezet eleibe, <i>melyben együtt valának</i> férfiak és asszonyok és mindazok, a <f>[2†]</f> kik azt értelemmel hallgathaták, a hetedik hónap első napján.


text:
És olvasa abból a piaczon, mely a vizek kapuja előtt vala, kora reggeltől fogva mind délig, a férfiak és az asszonyok előtt és mindazok előtt, a kik azt érthetik vala, mivel az egész nép nagy figyelemmel hallgatá a törvényt.


text:
Áll vala pedig az írástudó Ezsdrás egy ezen czélra csinált faemelvényen, és mellette álla jobb keze felől Mattithia, Sema, Anája, Uriás, <f>[3†]</f> Hilkiás, Maaszéja, balkeze felől pedig: Pedája, Misáel, Malkija, Hásum, Hasbaddána, Zakariás, Mesullám.


text:
És felnyitá Ezsdrás a könyvet az egész nép szemei előtt, mert fölötte vala az egész népnek; és mikor fölnyitá, felálla az egész nép.


text:
És áldá Ezsdrás az Urat, a nagy Istent, és felele rá az egész nép felemelt kezekkel: Ámen! Ámen! És meghajtván magukat, leborulának az Úr előtt arczczal <f>[4†]</f> a földre.


text:
Jésua, Báni, Serébia, Jámin, Akkub, Sabbethai, Hódija, Maaszéja, Kelita, Azáriás, Józabád, Hanán, Pelája Léviták pedig magyarázzák vala a népnek a törvényt, s a nép a maga helyén <f>[5†]</f> áll vala.


text:
Olvasának pedig a könyvből, Isten törvényéből világosan, s azután magyarázának, és a nép megérté az olvasottakat.


text:
Ekkor Nehémiás, a király helytartója és Ezsdrás, a pap, az írástudó és a Léviták, a kik magyaráznak vala a népnek, így szólának az egész néphez: E nap szent az Úrnak, a ti Isteneteknek, ne keseregjetek és ne sírjatok, mert sír vala az egész nép, mikor a törvény beszédeit <f>[6†]</f> hallá.


text:
És ő mondá nékik: Menjetek, egyetek kövért és igyatok édest és küldjetek belőle <f>[7†]</f> részt annak, a kinek semmi nem készíttetett, mert szent e nap a mi Urunknak, és ne bánkódjatok, mert az Úrnak öröme a ti erősségtek.


text:
A Léviták is csendesíték vala az egész népet, mondván: Hallgassatok, mert e nap szent és ne bánkódjatok!


text:
Elméne azért mind az egész nép enni <f>[8†]</f> és inni és részt küldeni és szerezni nagy vígasságot, mert megértették a beszédeket, a melyekre őket tanították vala.


text:
<pb/>Másod napon pedig összegyűlének az egész népnek, a papoknak és Lévitáknak családfői Ezsdráshoz, az írástudóhoz, hogy megértenék a törvénynek beszédit.


text:
Találák pedig írva a törvényben, melyet parancsolt vala az Úr Mózes által, hogy Izráel fiainak leveles színekben <f>[9†]</f> kell lakozniok az ünnepen, a hetedik hónapban,


text:
És hogy nékik tudatniok kell és ki kell hirdettetniök minden városaikban és Jeruzsálemben ezt: Menjetek ki a hegyre, és hozzatok lombokat a nemes és vad olajfáról, mirtus és pálmalombokat, <i>szóval akármely</i> sűrű levelű fáról lombokat, hogy csináljatok leveles színeket, a mint meg van <f>[10†]</f> írva.


text:
Kiméne azért a nép, és hozának <i>lombokat,</i> és csinálának magoknak leveles színeket, kiki a maga háza tetején és pitvaraikban, továbbá az Isten háza pitvariban, a vizek kapujának piaczán és Efraim kapujának piaczán.


text:
Csinála pedig az egész gyülekezet, mely hazatért a fogságból, leveles színeket, és lakának a leveles színekben; mert nem cselekedtek vala így Józsuénak, <f>[11†]</f> a Nún fiának idejétől fogva Izráel fiai mind az napiglan, és lőn felette igen nagy öröm<i>ük. </i>


text:
És olvasának az Isten törvényének könyvéből <f>[12†]</f> minden napon, az első naptól fogva mind az utolsó napig, és ünneplének hét napon át; a nyolczadik napon pedig egybegyülekezés tartatott a törvény szerint.


text:
<pb/>Azután ugyanezen hónak huszonnegyedik napján egybegyűlének Izráel fiai és bőjtölének, gyászba öltözvén és <f>[1†]</f> port hintvén fejökre.


text:
És elválának az Izráel magvából valók minden idegenektől, és előállván, vallást tőnek az ő bűneikről és atyáik hamisságairól.


text:
És megállának helyökön, és olvasának az Úrnak, az ő Istenöknek törvénye könyvéből a nap negyedrésze alatt, negyedrésze alatt pedig vallást tőnek és leborulának az Úr előtt, az ő Istenök előtt.


text:
És felálla a Léviták emelvényére Jésua, Báni, Kadmiel, Sebánia, Bunni, Serébia, Báni és Kenáni <f>[2†]</f> és kiáltának nagy felszóval az Úrhoz, az ő Istenökhöz.


text:
És mondának a Léviták, Jésua, Kadmiel, Báni, Hasabnéja, Serébia, Hódija, Sebánia, Petáhia: <f>[3†]</f> Nosza áldjátok az Urat, a ti Isteneteket öröktől fogva mindörökké; és áldják a te dicsőséges nevedet, mely magasabb minden áldásnál és dícséretnél!


text:
Te vagy egyedül az Úr! Te teremtetted az eget, az egeknek egeit és minden seregöket, <f>[4†]</f> a földet és mindent, a mi rajta van, a tengereket minden bennök valókkal együtt; és te adsz életet mindnyájoknak, és az égnek serege előtted borul le.


text:
Te vagy az Úr, az Isten, a ki választottad Ábrámot és kihozád <f>[5†]</f> őt a Káldeusoknak Úr <i>nevű városából</i>, és nevezéd őt Ábrahámnak.


text:
És találád az ő szívét hűnek <f>[6†]</f> te előtted és szerzél vele szövetséget, hogy adod <f>[7†]</f> a Kananeusok, Hitteusok, Emoreusok, Perizeusok, Jebuzeusok, Girgázeusok földét, hogy adod az ő magvának; és megteljesítéd beszédeidet, mert igaz vagy te!


text:
Megtekintéd annakfelette a mi atyáinknak Égyiptomban <f>[8†]</f> való nyomorúságát, és az ő kiáltásukat meghallád a Veres tengernél,


text:
És tevél jeleket <f>[9†]</f> és csodákat a Faraón és minden szolgáin és földének egész népén, mert tudtad, hogy kevélyen cselekedtek a te néped ellen; és szerzél magadnak nevet, mint e mai napság <i>is</i> van.


text:
És a tengert <f>[10†]</f> kétfelé választád ő előttök és szárazon menének át a tenger közepén; üldözőiket pedig mélységbe borítád, mint követ nagy vizekbe.


text:
És felhőnek oszlopában <f>[11†]</f> vezetéd őket nappal s tűznek oszlopában éjjel, hogy megvilágosítsd nékik az utat, melyen menjenek.


text:
És a Sinai <f>[12†]</f> hegyre leszállál, s szólál velök az égből, s adál nékik helyes végzéseket, igaz törvényeket, jó rendeléseket és parancsolatokat.


text:
A te szent szombatodat <f>[13†]</f> is megjelentéd nékik, és parancsolatokat, rendeléseket és törvényt parancsolál nékik szolgád, Mózes által.


text:
És kenyeret az égből adál <f>[14†]</f> nékik éhségökben, és vizet a kősziklából hozál ki <f>[15†]</f> nékik szomjúságokban; és mondád nékik, hogy menjenek be és bírják a földet, melyre nézve fölemelted kezedet, hogy nékik adod.


text:
Ők pedig, a mi atyáink, felfuvalkodának, és megkeményíték nyakukat <f>[16†]</f> és nem hallgaták parancsolataidat;


text:
És vonakodának engedelmeskedni, és meg nem emlékezének a te csudatételeidről, a melyeket velök cselekedtél, hanem megkeményíték nyakukat, és <i>arra </i>adák fej<i>ök</i>et, hogy visszatérnek rabságukba <f>[17†]</f> az ő makacskodásukban; de te bűnbocsánatnak Istene vagy, könyörülő és irgalmas, hosszútűrő és nagy kegyelmességű, és el nem hagytad őket.


text:
Sőt még borjúképet <f>[18†]</f> is csinálának magoknak, és ezt mondják: Ez a te Istened, a ki kihozott téged Égyiptomból, és nagy bosszúsággal illettek téged;


text:
És te nagy irgalmasságodban nem hagyád el őket a pusztában; a felhőnek oszlopa <f>[19†]</f> nem távozék el felőlök nappal, hogy vezérlené őket az úton, és a tűznek oszlopa éjjel, hogy világítana nékik az úton, melyen menének.


text:
És a te jó lelkedet adád nékik, hogy őket oktatná; és mannádat <f>[20†]</f> nem vonád meg szájoktól, s vizet adál nékik szomjúságokban.


text:
És negyven esztendeig <f>[21†]</f> tápláltad őket a pusztában, fogyatkozásuk nem vala, ruháik el nem nyűttenek és lábaik meg nem dagadának.


text:
Adál annakfelette nékik országokat és népeket, és elosztád ezeket határok szerint <f>[22†]</f> és ők elfoglalák Sihón földét, és Hesbon királyának földét, és Ógnak, Básán királyának földét.


text:
Fiaikat pedig megsokasítád, mint az ég <f>[23†]</f> csillagait, és bevivéd őket a földre, mely felől megmondád <f>[24†]</f> atyáiknak, hogy bemennek arra, hogy bírják azt.


text:
És bemenének a fiak és elfoglalák a földet, és megalázád előttök a földnek lakóit, a Kananeusokat, <f>[25†]</f> s kezökbe adád őket, mind királyaikat, mind a föld népeit, hogy cselekedjenek velök kedvök szerint.


text:
És megvevének erős városokat és kövér földet, s elfoglalának minden jóval teljes házakat, kőből vágott kutakat, szőlős és olajfás kerteket és sok gyümölcsfát, s evének és megelégedének és meghízának, s gyönyörködének a te nagy <f>[26†]</f> jóvoltodban.


text:
Makacskodának pedig és pártot ütének ellened, és veték törvényedet hátuk mögé; prófétáidat is meggyilkolák, a kik bizonyságot tőnek ellenök, <f>[27†]</f> hogy őket te hozzád térítenék, és nagy bosszúsággal illettek téged.


text:
Annakokáért adád őket nyomorgatóik kezébe <f>[28†]</f> és megnyomorgaták őket; de nyomorúságok idején hozzád kiáltának, és te az égből meghallgatád és nagy irgalmasságod szerint adál nékik szabadítókat, és megszabadíták őket nyomorgatóik kezéből.


text:
És mikor megnyugodtak vala, ismét gonoszt cselekvének előtted, és te átadád őket ellenségeik <f>[29†]</f> kezébe, a kik uralkodának rajtok; s midőn ismét hozzád kiáltának, te az égből meghallgatád és megszabadítád őket irgalmasságod szerint sokszor.


text:
És bizonyságot tevél ellenök, hogy visszatérítsd őket törvényedhez; de ők felfuvalkodának s nem hallgaták parancsolatidat, és végzéseid ellen vétkezének, melyeket ha valaki megtart, él <f>[30†]</f> azok által; és makacskodva hátat fordítának, s nyakukat megkeményíték és nem engedelmeskedének.


text:
És mégis meghosszabbítád felettök <i>kegyelmedet</i> sok esztendőkön át, s bizonyságot tevél ellenök lelkeddel, prófétáid által, de nem <f>[31†]</f> figyelmezének; annakokáért adád őket a föld népeinek kezébe.


text:
De nagy irgalmasságod szerint meg nem emésztéd őket, sem el nem hagyád őket, mert te könyörülő és irgalmas <f>[32†]</f> Isten vagy.


text:
Most annakokáért, oh mi Istenünk, nagy, erős és rettenetes Isten, a ki megőrized a szövetséget és irgalmasságot, ne legyen kicsiny előtted mindaz a nyomorúság, a mely utolért minket, királyainkat, fejedelmeinket, papjainkat, prófétáinkat, atyáinkat és egész népedet, Assiria királyainak <f>[33†]</f> napjaitól fogva mind e mai napig.


text:
Hiszen te igaz vagy mindenekben, valamelyek <f>[34†]</f> reánk jövének; mert te igazságot műveltél, mi pedig hamisságot cselekvénk!


text:
Hiszen a mi királyaink, fejedelmeink, papjaink és atyáink nem cselekedték törvényedet és nem figyelmeztek parancsolataidra és bizonyságtételeidre, melyek által bizonyságot tettél ő <f>[35†]</f> ellenök;


text:
És ők az ő országokban s a te nagy jóvoltodban, melylyel megáldád őket, s a széles és kövér földön, melyet nékik adál, nem akartak szolgáid lenni; és nem tértek meg gonosz <f>[36†]</f> cselekedeteikből.


text:
És ímé mi most szolgák vagyunk azon a földön, melyet a mi atyáinknak adál, hogy ennék annak gyümölcsét és javát, ímé mi szolgák <f>[37†]</f> vagyunk azon;


text:
És termését bőven hozza a királyoknak, a kiket fölibünk helyezél a mi bűneinkért, s testeinken uralkodnak és barmainkon az ő kedvök szerint; és mi nagy <f>[38†]</f> nyomorúságban vagyunk!


text:
És mindemellett mi erős <f>[39†]</f> kötést szerzénk és azt aláírtuk, melyet megpecsételének a mi fejedelmeink, Lévitáink és papjaink.


text:
<pb/>A megpecsételt <i>kötése</i>ken pedig ott valának: Nehémiás, a király helytartója, a Hakhalia fia és Sédékiás;


text:
És a nép többi része, a papok, a Léviták, a kapunállók, <f>[6†]</f> az énekesek, a Léviták szolgái és mindenki, a ki elkülöníté magát a tartományok népeitől, az Isten törvényéhez <i>állván,</i> feleségeik, fiaik, leányaik, mindenki, a kinek értelme és okossága vala,


text:
Csatlakozának atyjokfiaihoz, előljáróikhoz, és átok mellett esküt tevének, hogy az Isten <f>[7†]</f> törvényében járnak, a mely Mózes által az Isten szolgája által adatott vala ki; s hogy megőrzik és cselekeszik az Úrnak, a mi Urunknak minden parancsolatait, végzéseit és rendeléseit;


text:
És hogy nem fogjuk adni leányainkat feleségül <f>[8†]</f> a föld népeinek, sem az ő leányaikat nem fogjuk venni a mi fiainknak,


text:
És hogy a föld népeitől, <f>[9†]</f> akik árúkat és mindenféle gabonát hoznak szombatnapon eladni, nem fogunk venni tőlök szombaton és <i>egyéb</i> szent napon, és hogy nem fogjuk bevetni a <f>[10†]</f> földet a hetedik esztendőben, és elengedünk minden tartozást.


text:
És megállapítánk magunkra nézve parancsolatokat: hogy vetünk magunkra harmadrész siklust <f>[11†]</f> esztendőnként a mi Istenünk házának szolgálatára,


text:
A szent kenyerekre, a szüntelen való ételáldozatra <f>[12†]</f> és a szüntelen való égőáldozatra, a szombatokon, újholdak napján <i>viendő áldozatokra,</i> az ünnepnapokra, a szent dolgokra, a bűnért való áldozatokra, hogy <i>mindezek</i> megtisztítsák Izráelt; és a mi Istenünk házának minden munkájára;


text:
Sorsot veténk továbbá a fa hozása felől a papok, Léviták és a nép között, hogy hordjuk azt a mi Istenünk házába családaink szerint bizonyos időkben esztendőnként, hogy égjen <f>[13†]</f> az Úrnak, a mi Istenünknek oltárán, a mint meg van írva a törvényben,


