# verses

text:
Én pedig ezt mondom vala: Bizony szerencsétlenek ezek; <f>[3†]</f> bolondok, mert nem ismerik az Úrnak útját, Istenöknek ítéletét!


text:
Elmegyek azért a főemberekhez, és beszélek velök; hiszen ők ismerik az Úrnak útját, Istenöknek ítéletét! Ámde ők törték össze egyetemlegesen <f>[4†]</f> az igát, és tépték le a köteleket!


text:
Azért széttépi őket az oroszlán az erdőből, elpusztítja őket a puszták farkasa, <f>[5†]</f> párducz ólálkodik az ő városaik körül; a ki kijön azokból, mind szétszaggattatik; mert megsokasodtak az ő bűneik, és elhatalmasodtak az ő hitszegéseik.


text:
Oh, miért bocsátanék meg néked? Fiaid elhagytak engem, és azokra esküsznek, a kik nem istenek; <f>[6†]</f> noha jól tartottam őket, mégis paráználkodtak és tolongtak a parázna házába.


text:
<i>Mint a</i> hizlalt lovak, viczkándozókká lettek; kiki az ő felebarátjának <f>[7†]</f> feleségére nyerít.


text:
Avagy ne büntessem-é meg az ilyeneket, mondja az Úr, és az e féle népen, mint ez, ne álljon-é bosszút az én lelkem?


text:
Menjetek fel az ő kerítéseire és rontsátok, de ne tegyétek <f>[8†]</f> semmivé egészen! Távolítsátok el az ágait, mert nem az <f>[9†]</f> Úréi azok!


text:
Megtagadták az Urat, és azt mondták: Nincsen ő, <f>[10†]</f> és nem jöhet reánk veszedelem: sem fegyvert, sem éhséget nem látunk!


text:
Azért ezt mondja az Úr, a Seregeknek Istene: Miután ti ilyen szóval szóltatok: ímé tűzzé teszem az <f>[11†]</f> én igémet a te szádban, ezt a népet pedig fákká, hogy megemészsze őket!


text:
Ímé, én hozok reátok messzünnen való nemzetet, oh Izráel háza! ezt mondja az Úr. Kemény <f>[12†]</f> nemzet ez, ős időből való nemzet ez; nemzet, a melynek nyelvét <f>[13†]</f> nem tudod, és nem érted, mit beszél!


text:
És megemészti <f>[14†]</f> aratásodat és kenyeredet; megemészti fiaidat és leányaidat; megemészti juhaidat és ökreidet; megemészti szőlődet és fügédet; erősített városaidat, a melyekben te bizakodol, fegyverrel rontja le.


text:
Ha pedig az lenne, hogy kérdeznétek: Miért cselekedte mindezt velünk az Úr, a mi Istenünk? akkor azt mondjad nékik: A miképen <f>[15†]</f> elhagytatok engem és idegen isteneknek szolgáltatok a ti földeteken: azonképen <f>[16†]</f> idegeneknek fogtok szolgálni olyan földön, a mely nem a tiétek.


text:
Halljátok csak, te <f>[17†]</f> bolond és esztelen nép, a kiknek <f>[18†]</f> szemeik vannak, de nem látnak; füleik vannak, de nem hallanak!


text:
Nem féltek-é engem? ezt mondja az Úr. Az én orczám előtt nem remegtek-é? Hiszen én rendeltem a <f>[19†]</f> fövenyet a tenger határának örök korlátul, a melyet át nem hághat, és ha megrázkódtatják is habjai, de nem bírnak vele, és ha megháborodnak, sem hághatnak át rajta.


text:
És még szívökben sem mondják: Oh, csak félnők az Urat, a mi Istenünket, a ki esőt, korai és késői záport ad annak idejében; az aratásnak rendelt heteit megőrzi számunkra!


text:
Mert istentelenek vannak az én népem között; guggolva fülelnek, mint a madarászok; tőrt hánynak, embereket fogdosnak.


text:
Mint a madárral teli kalitka, úgy vannak teli az ő házaik álnoksággal; ezért lettek nagyokká és gazdagokká!


text:
Meghíztak, <f>[21†]</f> megfényesedtek; eláradtak a gonosz beszédben; az árvának ügyét nem ítélik <f>[22†]</f> igaz ítélettel, hogy boldoguljanak; sem a szegényeknek nem szolgáltatnak igazságot.


text:
Hát ezeket ne büntessem-é meg, ezt mondja az Úr; az ilyen nemzeten, mint ez, avagy ne álljon-é bosszút az én lelkem?


text:
A próféták <f>[23†]</f> hamisan prófétálnak, és a papok tetszésök szerint hatalmaskodnak, és az én népem így szereti! De mit cselekesznek majd utoljára?!


text:
<pb/>Benjámin fiai, fussatok ki Jeruzsálemből, és fújjatok kürtöt Thekoában, és tűzzetek ki zászlót Beth-Hakkeremben; mert veszedelem <f>[1†]</f> fenyeget észak felől és nagy romlás!


text:
Pásztorok jőnek el hozzá nyájaikkal együtt; felvonják mellette a sátrakat köröskörül; kiki legelteti, a mi keze ügyébe esik.


text:
Készüljetek hadba ellene; keljetek fel, és menjünk fel délben! Jaj nékünk, mert hanyatlik már a nap, mert hosszabbodnak az esteli árnyékok!


text:
Mert ezt mondja a Seregeknek Ura: Vágjatok fákat és hányjatok töltést Jeruzsálem ellen; a büntetés városa ez, csupa <f>[2†]</f> nyomorgatás van benne!


text:
Mint a kút hidegen tartja meg a vizét, úgy tartja meg az ő gonoszságát: erőszakosság és önkény hallatszik benne, és betegség és vereség van előttem szüntelen.


text:
Térj eszedre, oh Jeruzsálem, hogy el ne szakadjon tőled a lelkem; hogy pusztává ne tegyelek téged, lakhatatlan földdé!


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Teljesen megszedik Izráel maradékát, mint a <f>[3†]</f> szőlőt. Fordítsd kezedet <i>reájok,</i> mint a szőlőszedő a kosarakra!


text:
Kinek szóljak és kiket kérjek, hogy hallják? Ímé, az ő fülök körülmetéletlen és nem figyelhetnek! Ímé, az Úr szava útálatossággá lett előttök; nem gyönyörködnek abban:


text:
Azért telve vagyok az Úr haragjával, elfáradtam <i>azt</i> visszatartani! Öntsd ki a gyermekekre <f>[4†]</f> az utczán, és az ifjak gyülekezetére is egyszersmind; sőt még a férj a feleséggel, az öreg az aggastyánnal szintén fogattassanak el;


text:
És házaik idegenekre szálljanak, mezőik és feleségeik <f>[5†]</f> is egyszersmind; mert kinyújtom kezemet e föld lakosaira, azt mondja az Úr.


text:
Mert kicsinyeiktől fogva nagyjaikig mindnyájan telhetetlenségnek adták magokat; a prófétától <f>[6†]</f> fogva a papig mindnyájan csalárdságot űznek.


text:
És <f>[7†]</f> hazugsággal gyógyítgatják az én népem leányának romlását, mondván: Békesség, békesség, és nincs békesség!


text:
Szégyenkezniök kellene, hogy útálatosságot cselekedtek, de szégyenkezni nem szégyenkeznek, még pirulni sem tudnak; ezért elesnek majd az elesendőkkel; az ő megfenyíttetésök idején elhullanak, azt mondja az Úr.


text:
Így szólt az Úr: Álljatok az utakra, és nézzetek szét, és kérdezősködjetek a régi ösvények felől, melyik a jó út, és azon járjatok, hogy nyugodalmat találjatok a ti lelketeknek! És azt mondták: Nem megyünk!


text:
Őrállókat is rendeltem föléjök, <i>mondván:</i> Figyeljetek a kürtnek szavára! És azt mondták: Nem figyelünk!


text:
Halld meg, <f>[8†]</f> oh föld! Ímé, én veszedelmet hozok erre a népre: az ő gondolatainak gyümölcsét; mert nem figyeltek az én beszédeimre, és az én törvényemet megvetették.


text:
Minek nékem ez a tömjén, a mi Sébából kerül, és a messze földről való jóillatú <f>[9†]</f> fahéj? A ti égőáldozataitok nincsenek kedvemre, sem a ti véres áldozataitok nem tetszenek nékem.


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ímé, én akadályokat szerzek e népnek, és megbotlanak bennök az atyák és fiak együttesen, a szomszéd és az ő barátja elvesznek.


text:
Így szól az Úr: Ímé, nép jön el az északi <f>[10†]</f> földről, és nagy nemzet serken fel a földnek végéről!


text:
Kézívet és kopját ragad, kegyetlen az és nem könyörül; szavok zúg, mint a tenger, és lovakon nyargalnak, fejenként viadalra készen te ellened, oh Sion leánya!


text:
Ki ne menjetek a mezőre, és az úton se járjatok; mert ellenség fegyvere, rémület <i>fenyeget</i> köröskörül.


text:
Népem leánya! Ölts gyászt, <f>[11†]</f> és heverj a porban, sírj, <f>[12†]</f> mint az egyszülöttet siratják, zokogj keservesen; mert reánk tör a pusztító hamar!


text:
Megégett a fúvó a tűztől, elfogyott az ón, hiába olvaszt az olvasztó, mert gonoszok, meg nem <f>[13†]</f> tisztíthatók.


text:
Állj az Úr házának ajtajába, és kiáltsd ott e beszédet, és mondjad: Halljátok az Úr beszédét mind, ti Júdabeliek, a kik bementek ezeken az ajtókon, hogy imádjátok az Urat!


text:
Így szól a Seregek Ura, Izráel Istene: Jobbítsátok meg a ti útaitokat és cselekedeteiteket, és veletek <f>[1†]</f> lakozom e helyen!


text:
Ne bízzatok hazug beszédekben, mondván: Az Úr <f>[2†]</f> temploma, az Úr temploma, az Úr temploma ez!


text:
Mert csak ha valóban megjobbítjátok a ti útaitokat és cselekedeteiteket; ha igazán ítéltek az ember között és felebarátja között;


text:
<i>Ha</i> <f>[3†]</f> jövevényt, árvát és özvegyet meg nem nyomorgattok, és ezen a helyen ártatlan vért ki nem ontotok, és idegen istenek után sem jártok a magatok veszedelmére:


text:
Akkor lakozom veletek ezen a helyen, a földön, a melyet a ti atyáitoknak adtam, öröktől fogva mindörökké.


text:
Nemde <f>[4†]</f> loptok, öltök és paráználkodtok, hamisan esküsztök, a Baálnak áldoztok és idegen istenek után jártok, a kiket nem ismertek:


text:
És eljőtök, és megállotok előttem e házban, a mely az én nevemről neveztetik, és ezt mondjátok: Megszabadultunk; hogy ugyanazokat az útálatosságokat cselekedhessétek!


text:
Vajjon <f>[5†]</f> latrok barlangjává lett-é ez a ház ti előttetek, a mely az én nevemről neveztetik? Ímé, én is látok, azt mondja az Úr.


text:
Mert menjetek csak el az én helyemre, a mely Silóban van, a hol először lakoztam az én nevemmel, és lássátok meg, hogy mit cselekedtem azzal az én népemnek, <f>[6†]</f> Izráelnek gonoszságáért!


text:
Most pedig, mivelhogy mindezeket a cselekedeteket megcselekszitek, azt mondja az Úr, és mivelhogy szüntelen szóltam, és szóltam ti néktek, de nem hallottátok, és <f>[7†]</f> kiáltottam néktek, de nem feleltetek:


text:
Azért úgy cselekszem e házzal, a mely az én nevemről neveztetik, a melyben ti <f>[8†]</f> bizakodtok, és e hellyel, a melyet néktek és a ti atyáitoknak adtam, a mint Silóval <f>[9†]</f> cselekedtem.


text:
És elvetlek titeket színem elől, a mint elvetettem mind a ti atyátokfiait, Efraimnak <f>[10†]</f> minden magvát.


text:
És te ne <f>[11†]</f> imádkozzál e népért, se jajszót, se könyörgést ne emelj érettök, és nálam közben ne járj; mert én meg nem hallgatlak téged!


text:
A fiak fát szedegetnek, az atyák gyujtják a tüzet, az asszonyok pedig dagasztanak, hogy az ég királynőjének béleseket <f>[12†]</f> készítsenek, és az idegen isteneknek italáldozatokkal áldoznak, hogy engem felingereljenek.


text:
Avagy engem ingerelnek-é ők, azt mondja az Úr, és nem magokat-é, hogy gyalázat <i>borítsa</i> arczukat?


text:
Azért ezt mondja az Úr Isten: Ímé az én haragom és búsulásom kiömlik e helyre, az emberekre és a barmokra, a mezőnek fáira és a földnek gyümölcseire, és égni fog, és el <f>[13†]</f> nem aluszik.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Égőáldozataitokat rakjátok a ti véres áldozataitokhoz, és <f>[14†]</f> egyetek húst!


text:
Mert nem szóltam a ti atyáitokkal, és nem rendelkeztem velök, a mikor kihoztam őket Égyiptom földéről, az égőáldozat és véres áldozat felől;


text:
Hanem ezekkel a szavakkal utasítottam őket, mondván: Hallgassatok az én <f>[15†]</f> szómra, és én <f>[16†]</f> Istenetekké leszek, ti pedig az én népemmé lesztek, és mind <i>csak</i> azon az úton járjatok, a melyre utasítottalak titeket, hogy jól legyen dolgotok!


text:
De nem hallgattak, <f>[17†]</f> és fülöket sem hajtották <i>felém, </i>hanem az ő gonosz szívök fásultságában a magok tanácsa szerint jártak, és háttal valának <i>felém,</i> és nem arczczal.


text:
Attól a naptól fogva, a melyen kijöttek a ti atyáitok Égyiptom földéből e mai napig küldtem <f>[18†]</f> hozzátok minden én szolgámat, a prófétákat napról-napra, szüntelen küldöttem;


text:
De nem hallgattak <f>[19†]</f> reám, és fülöket sem hajtották <i>felém;</i> hanem megkeményítették nyakukat, <i>és</i> gonoszabbul cselekedtek, mint az ő atyáik!


text:
Ha elmondod nékik mind e szavakat, és nem hallgatnak reád, ha kiáltasz nékik, és nem felelnek néked:


text:
Akkor ezt mondd nékik: Az a nép ez, a mely nem hallgat az Úrnak, az ő Istenének szavára, sem fenyítését fel nem veszi; elveszett <f>[20†]</f> a hűség; kiszaggattatott az ő szájokból.


text:
Nyírd le hajadat és vesd el, és kezdj a hegyeken gyászéneket, mert útálja az Úr és elhagyja a nemzetséget, a melyre haragszik.


text:
Mert gonoszt műveltek előttem Júdának fiai, azt mondja az Úr; útálatosságaikat <f>[21†]</f> bevitték abba a házba, a mely az én nevemről neveztetik, hogy megfertőztessék azt.


text:
És felépítették a <f>[22†]</f> Tófet magaslatait, a mely a Ben-Hinnom völgyében van, hogy megégessék fiaikat és leányaikat tűzben, a mit nem parancsoltam, és a mi gondolatomban sem volt.


text:
Azért ímé eljőnek a napok, azt mondja az Úr, a mikor nem beszélnek többé a Tófetről, sem a Ben-Hinnom völgyéről, hanem az öldöklés völgyéről; <i>és</i> temetkezni fognak Tófetben, és hely sem lesz elég.


text:
És e nép holtteste az <f>[23†]</f> ég madarainak és a mezei barmoknak lesz eledelökké, és nem lesz, a ki elriassza <i>azokat!</i>


text:
És megszüntetem Júda városaiban és Jeruzsálem utczáin az örömnek szavát <f>[24†]</f> és a vígasságnak szavát, a vőlegény szavát és a menyasszony szavát; mert elpusztul a föld!


text:
<pb/>Abban az időben, azt mondja az Úr, kihányják <f>[1†]</f> majd Júda királyainak csontjait és az ő fejedelmeinek csontjait, a papok csontjait és a próféták csontjait és Jeruzsálem lakosainak csontjait az ő sírjaikból;


text:
És kiterítik azokat a napra és a holdra és az égnek minden serege elé, amelyeket szerettek, és a melyeknek szolgáltak, és a melyek után jártak, és a melyeket kerestek, és a melyek előtt leborultak; nem szedetnek össze, el sem temettetnek, ganéjjá lesznek a föld színén!


text:
És inkább választja a <f>[2†]</f> halált, mint az életet az egész maradék, <i>mindazok,</i> a kik megmaradtak a gonosz nemzetségből, mindazokon a helyeken; <i>a hol</i> megmaradtak, a hová kiűztem őket; azt mondja a Seregek Ura!


text:
Ezt is mondjad nékik: Így szól az Úr: Úgy esnek-é el, hogy fel nem kelhetnek? Ha elfordulnak, <f>[3†]</f> nem fordulhatnak-é vissza?


text:
Miért fordult el ez a nép, Jeruzsálem <i>népe,</i> örök elfordulással? A csalárdságnak adták magokat, visszafordulni nem akarnak.


text:
Figyeltem és hallottam: nem igazán beszélnek, senki sincs, a ki megbánja az ő gonoszságát, ezt mondván: Mit cselekedtem? Mindnyájan az ő <f>[4†]</f> futó-pályájokra térnek, mint a harczra rohanó ló.


text:
Még az eszterág is tudja a maga <i>rendelt</i> idejét az égben, és a gerlicze, a fecske és daru is megtartják, hogy mikor kell elmenniök, de az én népem <f>[5†]</f> nem tudja az Úr ítéletét!


text:
Hogyan mondhatjátok: <f>[6†]</f> Bölcsek vagyunk, és az Úr törvénye nálunk van? Bizony ímé hazugságra munkál az írástudók hazug tolla!


text:
Megszégyenülnek a bölcsek, megrémülnek és megfogattatnak! Ímé, megvetették az Úr szavát; micsoda bölcsességök van tehát nékik?


text:
Azért az ő feleségeiket idegeneknek adom, mezőiket hódítóknak; mert kicsinytől fogva nagyig mindnyájan nyereség után nyargalnak; a prófétától fogva a papig mindnyájan hamisságot űznek.


text:
Szégyenkezniök kellene, hogy útálatosságot cselekedtek; de szégyenkezni nem szégyenkeznek, még pirulni sem tudnak: ezért <f>[8†]</f> elesnek majd az elesendőkkel; az ő megfenyíttetésök idején elhullanak, azt mondja az Úr.


text:
Végképen véget vetek nékik, azt mondja az Úr! Nincs gerezd a szőlőtőkén, nincs füge a fügefán, a levele is elhervadt; azt teszem azért, hogy tovavigyék őket.


text:
Miért ülünk <i>még?</i> Gyűljetek össze, és menjünk be az erősített városokba, és hallgassunk ott; mert az Úr, a mi Istenünk hallgatásra <f>[9†]</f> juttatott minket, és mérges vizet adott innunk; mert vétkeztünk az Úr ellen!


text:
<i>Miért</i> békességre <f>[10†]</f> várni, holott nincs semmi jó; gyógyító időre, holott ímé <i>itt</i> van az ijedelem.


text:
Dántól fogva hallatszik az ő lovainak tüsszögése; méneinek nyerítő hangjától reng az egész föld; és eljőnek és megemésztik e földet és mindenét, a mije van, a várost és annak lakóit.


text:
Mert ímé, én vipera-kígyókat bocsátok reátok, a melyek ellen nincsen varázslás, <f>[11†]</f> és megmarnak titeket, azt mondja az Úr!


text:
Ímé, az én népem leányának kiáltó szava a messze földről: Nincsen-é ott az Úr a Sionon? Nincsen-é azon az ő királya? Miért ingereltek fel engem az ő faragott bálványaikkal, az idegen semmiségekkel?


text:
Nincsen-é balzsamolaj <f>[12†]</f> Gileádban? Nincsen-é ott orvos? Miért nem gyógyíttatott meg az én népem leánya?


text:
<pb/>Bárcsak a fejem vízzé változnék, a <f>[1†]</f> szemem pedig könyhullatásnak kútfejévé, hogy éjjel-nappal sirathatnám az én népem leányának megöltjeit!


text:
Bárcsak pusztába vinne engem valaki, utasok szállóhelyére, hogy elhagyhatnám az én népemet, és eltávozhatnám tőlök; mert mindnyájan paráznák, hitszegők gyülekezete! <f>[2†]</f>


text:
Felvonták nyelvöket, <i>mint</i> kézívöket, hazugsággal és nem igazsággal hatalmasok e földön; mert gonoszságból gonoszságba futnak, engem pedig nem ismernek, azt mondja az Úr.


text:
Mindenki őrizkedjék a <f>[3†]</f> barátjától, és egyetlen atyátokfiának se higyjetek, mert minden atyafi cselbe csal, és minden barát rágalmazva jár.


text:
Egyik a másik ellen csúfoskodik, és nem szólnak igazat; nyelvöket hazug beszédre tanítják, elfáradtak a gonosztevésben.


text:
A te lakásod az álnokság közepében van; az álnokság miatt nem akarnak tudni felőlem, ezt mondja az Úr.


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura: Ímé, én megolvasztom őket, és megpróbálom őket, mert mit <f>[4†]</f> cselekedjem <i>egyebet</i> az én népem leánya miatt?


text:
Sebző nyíl a <f>[5†]</f> nyelvök, álnokságot beszél; szájával békességesen szól barátjához, a szívében pedig lest hány.


text:
Avagy ne <f>[6†]</f> fenyítsem-é meg <i>őket</i> ezekért? azt mondja az Úr; vajjon az efféle nemzetségen ne álljon-é bosszút a lelkem?


text:
A hegyeken sírást és zokogást támasztok, és a pusztai ligetekben gyászéneket; mert kiégnek úgy, hogy senki se megy keresztül rajtok, és nem hallják a nyájak bégetését; az ég madaraitól fogva a barmokig minden elköltözik és elmenekül.


text:
Jeruzsálemet pedig <f>[7†]</f> kőhalommá teszem, sakálok tanyájává, és Júda városait sivataggá változtatom, hogy lakatlan legyen.


text:
Kicsoda olyan bölcs férfiú, hogy értse ezeket, <i>és</i> a kihez az Úr szája szólt, hogy hirdesse azt, hogy miért vész el a föld, és ég ki, mint a puszta, a melyen senki se menjen keresztül?


text:
Monda továbbá az Úr: Mivelhogy elhagyták az én törvényemet, a melyet eléjök adtam, és nem hallgattak az én szómra, és nem jártak a szerint;


text:
Azért, ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Ímé, én megétetem őket, ezt a népet, <f>[8†]</f> ürömmel, és megitatom őket mérges vízzel.


text:
És szétszórom <f>[9†]</f> őket a nemzetek között, a melyeket nem ismertek sem ők, sem atyáik, és utánok küldöm a fegyvert, a míg megsemmisítem őket.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Figyelmezzetek reá, és hívjátok a sirató asszonyokat, hogy jőjjenek el, és a bölcs asszonyokhoz is küldjetek, hogy jőjjenek el,


text:
És siessenek és fogjanak síráshoz miattunk, és a mi szemeink <i>is</i> hullassanak könyeket, és szempilláink vizet ömleszszenek!


text:
Mert a Sionról siralomnak szava hallatszik: Oh, hogy elpusztultunk! Igen megszégyenültünk, mert elhagyjuk <i>e</i> földet, mert széthányták lakhelyeinket!


text:
Bizony halljátok meg, ti asszonyok, az Úrnak szavát, és vegye be a ti fületek az ő szájának beszédét, és tanítsátok meg leányaitokat a sírásra, és egyik asszony a másikat a jajgatásra;


text:
Mert feljött a halál a mi ablakainkra, bejött a mi palotáinkba, hogy kipusztítsa a gyermekeket az útakról, az ifjakat az utczákról.


text:
Szólj! ezt mondja az Úr, és az emberek <f>[10†]</f> holtteste hever, mint a ganéj a mezőn, és mint a kéve az arató után, és nincs, a ki összegyűjtse.


text:
Ezt mondja az Úr: Ne dicsekedjék a <f>[11†]</f> bölcs az ő bölcseségével, az erős se dicsekedjék az erejével, a gazdag se dicsekedjék <f>[12†]</f> gazdagságával;


text:
Hanem azzal dicsekedjék, a ki dicsekedik, hogy értelmes <f>[13†]</f> és ismer engem, hogy én vagyok az Úr, a ki kegyelmet, ítéletet és igazságot gyakorlok e földön; mert ezekben telik kedvem, azt mondja az Úr.


text:
Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és megfenyítek minden körülmetélkedettet a körülmetéletlenekkel együtt:


text:
Égyiptomot <f>[14†]</f> és Júdát, Edomot és az Ammon fiait, Moábot és mindazokat, a kik nyírott üstökűek <i>és</i> a pusztában laknak; mert mindez a nemzet körülmetéletlen, és Izráelnek egész háza <i>is</i> körülmetéletlen <f>[15†]</f> szívű.


text:
Ezt mondja az Úr: A <f>[1†]</f> pogányok útját el ne tanuljátok, és az égi jelektől ne féljetek, mert a pogányok félnek azoktól!


text:
Mert a népek bálványai <i>csupa</i> hiábavalóság, hiszen az erdő <f>[2†]</f> fájából vágják azt; ács-mester kezei készítik bárddal.


text:
Olyanok, mint az egyenes pálmafa, és nem <f>[3†]</f> beszélnek; viszik-hordják őket, mert mozdulni nem tudnak. Ne féljetek tőlök, mert nem tehetnek rosszat; de jót tenni se képesek!


text:
Ki ne félne tőled, <f>[5†]</f> nemzetek királya? Bizony tiéd a tisztelet, mert a nemzetek minden bölcse közt és azok minden országában sincs hozzád hasonló!


text:
Társisból hozott lapított ezüst és Ofirból való arany; az ácsnak és az ötvös kezének munkája; <f>[7†]</f> öltözetök kék és piros bíbor; mesterek munkája valahány.


text:
De az Úr igaz Isten, élő Isten ő, és örökkévaló <f>[8†]</f> király; az ő haragja előtt reszket <f>[9†]</f> a föld, és a nemzetek nem szenvedhetik el az ő felindulását.


text:
(Mondjátok meg hát nékik: Az istenek, a kik az eget és földet nem alkották, el fognak veszni e földről és az ég alól!)


text:
Ő <f>[10†]</f> teremtette a földet az ő erejével, ő alkotta a világot az ő bölcseségével, és ő terjesztette ki az egeket az ő értelmével.


text:
Szavára <f>[11†]</f> víz-zúgás <i>támad</i> az égben, és felhők emelkednek fel a föld határairól; villámlásokat készít az esőnek, és kihozza a szelet az ő rejtekhelyéből.


text:
Minden <f>[12†]</f> ember bolonddá lett, tudomány nélkül, minden ötvös megszégyenül az ő öntött képével, mert hazugság az ő öntése, és nincsen azokban lélek.


text:
Nem ilyen a Jákób része, mint ezek; mert a mindenség <f>[14†]</f> alkotója ő, és Izráel az ő örökségének pálczája; Seregek Ura az ő neve!


text:
Mert ezt mondja az Úr: Ímé, én elvetem ezúttal e föld lakosait, és megsanyargatom őket, hogy megtaláljanak.


text:
Jaj nékem az én romlásom miatt, gyógyíthatatlan az én sebem! De azt mondom <i>mégis:</i> Bizony ilyen <f>[15†]</f> az én vereségem, és szenvedem azt!


text:
Sátorom elpusztíttatott, köteleim mind elszakadoztak, fiaim elszakadtak tőlem és oda vannak ők; nincs többé, a ki kifeszítse sátoromat, és felvonja kárpitjaimat!


text:
Mert oktalanok <f>[16†]</f> voltak a pásztorok, és nem keresték az Urat; ezért nem lettek szerencsésekké, és minden nyájuk szétszóratott.


text:
A hír hangja ímé megjött, és nagy zúgás <i>kél</i> észak <f>[17†]</f> földe felől, hogy pusztává tegyék Júdának városait, és sakálok <f>[18†]</f> tanyájává.


text:
Tudom Uram, hogy az embernek nincs <f>[19†]</f> hatalmában az ő útja, és egyetlen járókelő sem teheti, hogy irányozza a maga lépését!


text:
Öntsd ki haragodat <f>[21†]</f> ama nemzetekre, a melyek nem ismernek téged, és ama nemzetségekre, a melyek nem hívják segítségül a te nevedet; mert megették Jákóbot, bizony megették őt, és elemésztették őt, és lakóhelyét elpusztították!


text:
Ezt mondjad azért nékik: Így szól az Úr, Izráelnek Istene: Átkozott mindenki, a ki meg nem <f>[1†]</f> hallja e szövetségnek igéit,


text:
A melyet akkor <f>[2†]</f> parancsoltam a ti atyáitoknak, a mikor kihoztam őket Égyiptom földéről, a vaskemenczéből, mondván: Halljátok meg az én szómat, és cselekedjétek mindazokat, a miket én parancsolok néktek, és népemmé lesztek, én pedig Istenetekké leszek néktek;


text:
Hogy beteljesítsem az <f>[3†]</f> esküvést, a melylyel megesküdtem a ti atyáitoknak, hogy nékik adom a téjjel és mézzel folyó földet, a mint most van ez! És felelék, és mondám: Ámen, Uram!


text:
És monda az Úr nékem: Kiáltsd mindez igéket Júda városaiban és Jeruzsálem utczáin, mondván: Halljátok e szövetség igéit, és cselekedjétek azokat!


text:
Mert kérve kértem <f>[4†]</f> a ti atyáitokat, a mikor felhoztam őket Égyiptom földéről, mind e napig, szünetlenül kérvén és mondván: Halljátok meg az én szómat!


text:
De nem hallották, még fülöket sem hajtották <i>arra,</i> hanem ment kiki az ő gonosz szívének hamissága után, és rájok szabtam e szövetségnek minden igéjét, <f>[5†]</f> a melyeket azért parancsoltam, hogy megcselekedjék, de nem cselekedték.


text:
Visszatértek az ő atyáiknak elébbi bűneire, a kik nem akarták hallani az én igéimet, és ők magok <i>is</i> idegen istenek után járnak, hogy azoknak szolgáljanak. Izráel háza és Júda háza megszegte az én szövetségemet, a melyet az ő atyáikkal kötöttem.


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ímé, én veszedelmet hozok reájok, a melyből ki nem menekülhetnek, és kiáltanak majd én hozzám, de nem hallgatom meg <f>[6†]</f> őket.


text:
És elmennek Júda városai és Jeruzsálem lakosai, és kiáltanak az istenekhez, a kiknek ők áldozni szoktak, de <i>azok</i> nem oltalmazzák meg őket az ő nyomorúságuk idején.


text:
Mert városaidnak száma <f>[7†]</f> szerint voltak néked isteneid, oh Júda, és Jeruzsálem utczáinak száma szerint készítettétek a gyalázatnak oltárait, az oltárokat, hogy áldozzatok a Baálnak!


text:
Te azért ne <f>[8†]</f> esdekelj e népért, és egy kiáltó és esdeklő szót se ejts érettök, mert én meg nem hallgatom őket, mikor kiáltanak majd hozzám az ő nyomorúságuk miatt.


text:
Mi köze az én kedveltemnek az én házamhoz? Temérdek <f>[9†]</f> istentelenséget cselekedtél; a szent húst abbahagytad; mikor gonoszságban vagy, akkor örvendezel.


text:
Lombos, szép formás gyümölcsű olajfa nevet adott néked az Úr. Nagy vihar morajánál tüzet gyújta rajta, és leromlottak az ágai.


text:
A Seregek Ura, a ki plántált téged, rosszat végzett felőled Izráel házának és Júda házának rosszasága miatt, a mit elkövettek magokban, hogy engemet haragra ingereljenek, áldozván a Baálnak.


text:
Én pedig olyan valék, mint a mészárszékre hurczolt szelíd bárány, és nem tudtam, hogy terveket <f>[10†]</f> szőttek ellenem, <i>mondván:</i> Pusztítsuk el <i>e</i> fát gyümölcsével együtt; irtsuk ki ezt az élők földéből, hogy még a nevét se emlegessék többé!


text:
És oh Seregek Ura, igaz biró, veséknek <f>[11†]</f> és szívnek vizsgálója: hadd lássam a te bosszúállásodat rajtok, mert néked jelentettem meg az én ügyemet!


text:
Azért ezt mondja az Úr az <f>[12†]</f> Anatóthbeli embereknek, a kik életedre törnek és ezt mondják: Ne <f>[13†]</f> prófétálj az Úr nevében, hogy meg ne halj a mi kezünk által!


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura: Ímé, én megfenyítem őket; az ifjak fegyver által halnak meg, fiaik és leányaik <i>pedig</i> meghalnak <f>[14†]</f> éhen.


text:
És senki sem marad meg közülök, hogyha veszedelmet hozok az Anatóthbeli emberekre, az ő büntetésök esztendejét.


text:
<pb/>Igaz vagy Uram, hogyha perlek <i>is</i> veled; éppen azért hadd beszélhessek veled peres kérdésekről! Miért szerencsés <f>[1†]</f> az istentelenek útja? <i>Miért</i> vannak békességben mindnyájan a hűtlenkedők?


text:
Beplántálod őket, meg is gyökereznek; felnevekednek, gyümölcsöt is teremnek; közel vagy te az ő szájokhoz, de távol vagy az ő <f>[2†]</f> szívöktől!


text:
Engem pedig <f>[3†]</f> ismersz te, Uram! látsz engem, és megvizsgáltad irántad való érzésemet: szakítsd külön őket, mint a mészárszékre való juhokat, és készítsd őket a <f>[4†]</f> megölésnek napjára!


text:
Meddig gyászoljon a föld, és <i>meddig</i> száradjon <f>[5†]</f> el minden fű a mezőn? A benne lakók gonoszsága miatt pusztul el barom és <f>[6†]</f> madár; mert azt mondják: Nem látja meg a mi végünket!


text:
Hogyha gyalogokkal futsz, és elfárasztanak téged: mimódon versenyezhetnél a lovakkal? És <i>ha csak</i> békességes földön vagy bátorságban: ugyan mit cselekednél a Jordán hullámai között?


text:
Bizony még a te atyádfiai és a te atyádnak háznépe is: ők is <f>[7†]</f> hűtlenül bántak veled; ők is tele torokkal kiabáltak utánad! Ne higyj nékik, még ha szépen beszélgetnek is veled!


text:
Elhagytam házamat; ellöktem örökségemet, ellenségének kezébe adtam azt, a kit lelkem <f>[8†]</f> szeret.


text:
Az én örökségem olyanná lett hozzám, mint az oroszlán az erdőben; ordítva támadt ellenem; ezért gyűlölöm őt.


text:
Tarka madár-é az én örökségem nékem? Nem <i>gyűlnek-</i>é ellene madarak mindenfelől? Jőjjetek, seregeljetek össze mind ti <f>[9†]</f> mezei vadak; siessetek az evésre!


text:
Sok pásztor <f>[10†]</f> pusztította az én szőlőmet, taposta az én osztályrészemet; az én drága örökségemet sivatag pusztává tették!


text:
Pusztává tették, felém sír, mint puszta! Elpusztíttatik az egész föld, mert nincs senki, a ki eszére térjen.


text:
A pusztában levő minden magaslatra pusztítók érkeznek, mert az Úr fegyvere emészt a föld egyik szélétől a föld másik széléig; senkinek sem lesz békessége.


text:
Búzát vetettek és tövist <f>[11†]</f> aratnak; fáradnak, <i>de</i> nem boldogulnak, és szégyent vallotok a ti jövedelmetekkel az Úr haragjának búsulása miatt.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr minden én gonosz szomszédom felől, a kik hozzányúlnak az én örökségemhez, a melyet örökségül adtam az én népemnek, Izráelnek: Ímé, én kigyomlálom őket az ő földükből, és Júda házát <i>is</i> kigyomlálom közülök!


text:
És azután, ha majd kigyomlálom őket, ismét könyörülök rajtok, és visszahozom őket, kit-kit az ő örökségébe, és kit-kit az ő földére.


text:
És ha megtanulják az én népemnek utait, és az én nevemre esküsznek <i>ilyen módon:</i> Él az Úr! a mint megtanították népemet megesküdni a Baálra: akkor felépülnek majd népem között.


text:
<pb/>Ezt mondá az Úr nékem: Menj el, és vásárolj magadnak lenövet, és illeszd azt a derekadra, de vízbe ne vidd be azt!


text:
Vedd az övet, a melyet vásároltál, a mely a derekadon van, és kelj fel, és menj az Eufrateshez, és rejtsd el azt ott a kőszikla hasadékában.


text:
Sok nap mulva pedig <i>újra</i> monda nékem az Úr: Kelj fel, menj az Eufrateshez, és vedd el onnan az övet, a mely felől parancsoltam, hogy ott rejtsd el.


text:
És elmenék az Eufrateshez, és kiásám, és kivevém arról a helyről az övet, a hová elrejtettem azt, és ímé, az öv rothadt vala, egészen hasznavehetetlen.


text:
Ez a gonosz <f>[1†]</f> nép, a mely nem akar hallgatni <f>[2†]</f> az én beszédeimre, a mely a maga szívének hamisságában jár, és jár idegen istenek után, hogy azoknak szolgáljon, és azokat imádja: olyanná lesz majd, mint ez az öv, a mely egészen hasznavehetetlen.


text:
Mert a miként derekára kapcsolja a férfi az övet; akként kapcsoltam magamhoz <f>[3†]</f> Izráelnek egész házát és Júdának egész házát, azt mondja az Úr, hogy legyenek az én népemmé, az én nevemre, dicséretemre és tisztességemre, de nem engedelmeskedtek.


text:
Ilyen szókkal szólj azért nékik: Ezt mondja az Úr, Izráelnek Istene: Minden tömlőt meg kell tölteni borral! És azt mondják néked: Avagy nem tudjuk-é jól, hogy minden tömlőt borral kell megtölteni?


text:
Te pedig azt mondd nékik: Ezt mondja az Úr: Ímé betöltöm e földnek minden lakosát, és a királyokat, a kik Dávid trónján ülnek, és a papokat, a prófétákat, és Jeruzsálemnek minden lakosát részegséggel;


text:
És összeütöm őket, egyiket a másikhoz, az atyákat és a fiakat együtt, azt mondja az Úr; nem kegyelmezek meg, és nem kedvezek, és nem leszek irgalmas, hogy el ne veszítsem őket!


text:
Dicsőítsétek <f>[4†]</f> az Urat, a ti Isteneteket, mielőtt setétséget szerezne, és mielőtt megütnétek lábaitokat a setét hegyekben; mert <f>[5†]</f> világosságot vártok, és halál árnyékává változtatja azt, és sűrű homálylyá fordítja!


text:
Ha pedig nem hallgatjátok ezt: sírni <f>[6†]</f> fog az én lelkem a rejtekhelyeken <i>a ti</i> kevélység<i>tek</i> miatt, és zokogva zokog; a szemem pedig könyeket hullat, mert az Úr népe fogságba <f>[7†]</f> vitetik.


text:
Mondd meg a királynak és a királynéasszonynak: Alázzátok meg magatokat, és üljetek veszteg, mert leesik fejetekről <f>[8†]</f> a ti dicsőségtek koronája!


text:
A dél felől való városok bezároltatnak, és nem lesz, a ki megnyissa <i>azokat;</i> fogságra vitetik Júda egészen, fogságra vitetik <f>[9†]</f> mindenestül!


text:
Emeljétek fel szemeiteket, és nézzétek azokat, a kik északról jőnek! Hol van a nyáj, a mely néked adatott, a te dicsőségednek juhnyája?


text:
Mit mondasz, hogy ha megfenyít téged? Hiszen te oktattad őket magad ellen, fejedelmekké <i>tetted fejeden!</i> A fájdalmak nem környékeznek-é még téged, mint a szülőasszonyt?


text:
És ha azt mondod a te szívedben: Miért következnének ezek reám? A te hamisságod sokaságáért takartatik fel a te ruhád, és lesznek mezítelenekké <f>[10†]</f> a te sarkaid.


text:
Elváltoztathatja-é bőrét a szerecsen, és a párducz az ő foltosságát? <i>Úgy</i> ti is cselekedhettek jót, a kik megszoktátok a gonoszt.


text:
Ez a te sorsod, a te kimért részed én tőlem, ezt mondja az Úr, a ki elfelejtkeztél én rólam, és hittél a <f>[12†]</f> hazugságnak.


text:
A te paráznaságaidat és <f>[13†]</f> nyihogásaidat, bujálkodásodnak undokságát: a <f>[14†]</f> halmokon, a mezőn láttam a te útálatosságaidat. Jaj <f>[15†]</f> néked Jeruzsálem! Nem <f>[16†]</f> leszel tiszta ezután <i>se?</i> Meddig még?


text:
Fejedelmeik is kiküldik gyermekeiket vízért: elmennek a kútakig, nem találnak <f>[1†]</f> vizet; visszatérnek üres edényekkel; szégyenkeznek és pironkodnak, és <f>[2†]</f> befedik fejöket.


text:
A föld miatt, a mely retteg, mert nem esett eső a földön, szégyenkeznek a szántóvetők, és befedik fejöket.


text:
A vadszamarak pedig a sziklához állanak, levegő után kapkodnak, mint a tengeri szörnyek, szemeik eltikkadnak, mert nincs fű.


text:
Ha bűneink ellenünk tanúskodnak: cselekedjél Uram a te <f>[3†]</f> nevedért, mert temérdek <f>[4†]</f> a mi törvényszegésünk; vétkeztünk ellened!


text:
Izráel reménysége, megszabadítója a <f>[5†]</f> nyomorúság idején! Miért vagy e földön úgy, mint valami jövevény és mint valami utas, a ki éjjeli szállásra tér be?


text:
Miért vagy olyan, mint a megriasztott férfi; mint a vitéz, a ki nem tud segíteni? Hiszen te <f>[6†]</f> közöttünk vagy, Uram, és mi a te nevedről neveztetünk; ne hagyj el minket!


text:
Ezt mondja az Úr e népnek: Úgy szerettek ide-oda <f>[7†]</f> futkározni, lábaikat meg nem tartóztatták! Azért az Úr nem kedvelte őket. Most megemlékezik az <f>[8†]</f> ő bűnökről, és vétkeikért megfenyíti őket.


text:
Mikor bőjtölnek, én meg <f>[10†]</f> nem hallgatom kiáltozásukat, és ha égőáldozatot vagy ételáldozatot készítenek, nem lesznek kedvesek előttem; sőt fegyverrel, éhséggel és döghalállal irtom ki őket.


text:
És mondék: Ah, Uram Isten! Hiszen a próféták mondják vala nékik: Fegyvert nem láttok, <f>[11†]</f> éhség sem lesz rajtatok, sőt állandó békességet adok néktek ezen a helyen.


text:
És monda az Úr nékem: Hazugságot prófétálnak a próféták az én nevemben; nem küldtem <f>[12†]</f> őket, nem parancsoltam nékik, nem is beszéltem velök; hazug látomást, varázslást, hiábavalóságot és szívbeli csalárdságot jövendölnek néktek.


text:
Azért ezt mondja az Úr a próféták felől, a kik az én nevemben prófétálnak, holott én nem küldtem őket és mégis azt mondják: fegyver és éhség nem lesz e földön: Fegyver és éhség miatt vesznek el azok a próféták!


text:
A nép pedig, a melynek ők prófétálnak, ott hever <f>[13†]</f> majd Jeruzsálem utczáin az éhség és a fegyver miatt, és nem lesz, a ki eltemesse őket, őket és feleségeiket, fiaikat és leányaikat; így zúdítom rájok gonoszságukat!


text:
Azért e szavakat mondjad nékik: Szemeim könyeket hullatnak <f>[14†]</f> éjjel és nappal, és nem szünnek meg; mert nagy rontással rontatott meg a szűz, az én népemnek leánya, igen fájdalmas vereséggel.


text:
Ha kimegyek a mezőre, hát ímé fegyver által levágottak; ha bemegyek a városba, hát ímé éhség miatt elepedtek <i>vannak ott!</i> Bizony próféta is, pap is olyan földre költöznek, a melyet nem ismernek!


text:
<pb/>Egészen elvetetted-é Júdát, avagy a Siont útálja-é lelked? miért <f>[15†]</f> vertél úgy meg, hogy semmi orvosságunk se legyen? Békességet <f>[16†]</f> vártunk, de nincs semmi jó; és gyógyulásnak idejét, de ímé, <i>itt van</i> a rettegés!


text:
Ne vesd meg a te <f>[18†]</f> nevedért; ne gyalázd meg a te dicsőségednek <f>[19†]</f> székét! Emlékezzél; ne rontsd meg a te velünk való <f>[20†]</f> szövetségedet!


text:
Vannak-é a pogányok bálványai között, a kik esőt adhatnak? És ad-é záporokat az ég? Avagy nem te vagy-é a mi Urunk Istenünk, és nem benned kell-é bíznunk, hiszen te cselekedted mindezt!


text:
<pb/>És monda az Úr nékem: Ha Mózes <f>[1†]</f> és <f>[2†]</f> Sámuel állanának is előttem, nem <i>hajolna</i> lelkem e <f>[3†]</f> néphez; küldd ki az orczám elől, hadd menjenek!


text:
Ha pedig ezt mondják néked: Hová menjünk? ezt mondjad nékik: Így szól az Úr: A ki <f>[4†]</f> halálra való, halálra; a ki fegyverre való, fegyverre; a ki éhségre való, éhségre, és a ki fogságra való, fogságra.


text:
Mert négyfélével támadok reájok, ezt mondja az Úr: Fegyverrel, <f>[5†]</f> hogy gyilkoljon, kutyákkal, hogy tépjenek, az ég madaraival és a mezei vadakkal, hogy egyenek és pusztítsanak.


text:
Bújdosókká teszem őket e földnek minden országában Manasséért, Ezékiásnak, <f>[6†]</f> Júda királyának fiáért, azok miatt, a miket ő Jeruzsálemben cselekedett.


text:
Mert ki könyörül meg rajtad Jeruzsálem, és ki vígasztal meg téged, és ki mozdul meg, hogy kérdezze: jól vagy-é?


text:
Te elhagytál engem, azt mondja az Úr, másfelé <f>[7†]</f> jártál; azért kinyújtom kezemet ellened, és elvesztelek téged; belefáradtam a <f>[8†]</f> szánakozásba!


text:
Elszórom őket <f>[9†]</f> szórólapáttal e földnek kapuiban; gyermektelenné teszem, elvesztem az én népemet; nem tértek vissza útaikról.


text:
Özvegyei számosabbak lesznek a tenger fövenyénél; pusztítót viszek reájok, az ifjúság anyjára délben; bocsátok reája nagy hirtelen észvesztést és rettentéseket.


text:
Elsenyved, a ki hét fiút szűl; kileheli lelkét; lehanyatlik az ő napja, mikor még nappal volna; megszégyenül és pironkodik; a maradékaikat pedig fegyverre vetem az ő ellenségeik előtt, azt mondja az Úr!


text:
Jaj nékem, anyám, mert versengés férfiává és az egész föld ellen perlekedő férfiúvá szültél engemet! Nem adtam kölcsönt és nékem sem adtak kölcsönt: <i>mégis</i> mindnyájan szidalmaznak engem!


text:
Monda az Úr: Avagy nem jóra tartalak-é meg téged? Avagy nem azt teszem-é, hogy ellenséged <f>[10†]</f> a baj idején és nyomorúság idején kérni fog téged?


text:
Vagyonodat és kincseidet rablónak adom, nem pénzért, <f>[11†]</f> hanem a te mindenféle vétkedért, minden határodban.


text:
És elvitetlek ellenségeiddel <i>olyan</i> földre, <i>a melyet </i>nem ismersz, mert haragomnak tüze <f>[12†]</f> felgerjedt, lángra gyúlt ellenetek!


text:
<pb/>Te tudod, Uram! Emlékezzél meg rólam <f>[13†]</f> és tekints reám, és állj bosszút értem üldözőimen; a te haragodnak halogatásaival ne ejts el engem; tudd meg, hogy éretted szenvedek gyalázatot!


text:
Ha szavaidat hallattad, én élveztem <f>[14†]</f> azokat; a te szavaid örömömre váltak nékem és szívemnek vígasságára; mert a te nevedről neveztetem oh Uram, Seregeknek Istene!


text:
Nem ültem a nevetgélők gyülekezetében, és nem ujjongtam <i>velök; </i>a te hatalmad miatt egyedül ültem, mert bosszúsággal töltöttél el engem.


text:
Miért lett szünetlenné az én fájdalmam, és halálossá, gyógyíthatatlanná az én sebem? Olyanná lettél nékem, mint a bizonytalan <f>[15†]</f> vizű, csalóka patak!


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ha megtérsz, én is visszatérítelek téged, előttem állasz; és ha elválasztod a jót a hitványtól, olyanná leszel, mint az én szájam. Ők térjenek meg te hozzád, de te ne térj ő hozzájok!


text:
És e nép ellen erős <f>[16†]</f> érczbástyává teszlek téged, és viaskodnak ellened, de nem győzhetnek meg téged, mert én veled vagyok, hogy megvédjelek és megszabadítsalak téged, azt mondja az Úr!


text:
És megszabadítlak téged a gonoszok kezeiből, és kimentelek téged a hatalmaskodók <f>[17†]</f> markából.


text:
Mert ezt mondja az Úr a fiak felől és leányok felől, a kik ezen a helyen születnek, és anyjaik felől, a kik szülik őket, és atyjaik felől, a kik nemzették őket e földön:


text:
Keserves halállal <f>[1†]</f> halnak meg, nem sirattatnak el és el sem temettetnek; ganéjjá lesznek a föld színén, s fegyver és éhség miatt pusztulnak el, és az ő holttestök az ég madarainak és a mezei vadaknak lesznek eledelül.


text:
Mert ezt mondja az Úr: Ne menj be gyászoló házba, se sírni ne menj, se ne vígasztald őket; mert megvontam e néptől az én békességemet, azt mondja az Úr: az <f>[2†]</f> irgalmasságot és kegyelmet.


text:
És meghalnak nagyok és kicsinyek e földön; el sem temetik, meg sem siratják őket, sem össze nem <f>[3†]</f> metélik magokat, sem hajokat ki nem tépik ő érettök.


text:
<i>Kenyeret</i> sem törnek nékik a gyászoláskor, hogy vígasztalják őket a meghaltért; a vígasztalás poharával sem itatják őket az ő atyjokért és anyjokért.


text:
Mert azt mondja a Seregek Ura, Izráelnek Istene: Ímé, én megszüntetem e helyen, a ti szemeitek előtt, a ti napjaitokban a vigasságnak <f>[4†]</f> szavát és az örömnek szavát, a vőlegénynek szavát és a menyasszonynak szavát.


text:
És hogyha tudtára adod e népnek mind e határozatokat, és ezt mondják néked: Miért határozta <f>[5†]</f> az Úr ellenünk mindezt a nagy gonoszt; és micsoda a mi bűnünk és micsoda a mi vétkünk, a melylyel vétkeztünk az Úr ellen, a mi Istenünk ellen?


text:
Akkor ezt mondd nékik: Azért, mert elhagytak engem a ti atyáitok, azt mondja az Úr, és idegen istenek után jártak, és azoknak szolgáltak és azokat imádták, engem pedig elhagytak, és az én törvényemet meg nem tartották.


text:
És ti <f>[6†]</f> gonoszabbul cselekedtetek, mint atyáitok; mert ímé, ti mindnyájan a ti gonosz szívetek hamisságát követitek, nem hallgatva reám.


text:
Azért kivetlek <f>[7†]</f> titeket e földből arra a földre, a melyet sem ti nem ismertek, sem a ti atyáitok, és ott szolgáltok majd idegen isteneknek nappal és éjjel; mivelhogy nem könyörülök rajtatok.


text:
<pb/>Azért ímé, eljőnek a napok, ezt mondja az Úr, a mikor nem mondják többé; Él az Úr, a ki felhozta Izráel fiait Égyiptom földéről;


text:
Hanem <i>ezt:</i> Él az Úr, a ki felhozta Izráel fiait <f>[8†]</f> északnak földéről és mindama földekről, a melyekbe elszórta őket! Mert visszaviszem őket az <f>[9†]</f> ő földjükre, a melyet az ő atyáiknak adtam.


text:
Ímé én sok halász után küldök, ezt mondja az Úr, hogy halászszák ki őket; azután pedig elküldök sok vadász után, hogy vadászszák ki őket minden hegyből, minden halomból és a sziklák hasadékaiból is.


text:
Mert szemmel tartom <f>[10†]</f> minden útjokat; nem rejtőzhettek el orczám elől, és nincsen elfedve az ő bűnök szemeim elől.


text:
Előbb azonban megfizetek nékik az ő bűneikért és vétkeikért kétszeresen, mert megszentségtelenítették az én földemet az ő <f>[11†]</f> útálatosságaiknak holttestével, és betöltötték az én örökségemet az ő fertelmességeikkel.


text:
Oh Uram, én erősségem, én bástyám és én menedékem a nyomorúság idején! Hozzád jőnek majd a nemzetek a föld határairól, és ezt mondják: Bizony hamis <i>isteneket</i> bírtak a mi atyáink és hiábavalókat, mert nincs köztük segíteni tudó.


text:
Azért ímé, megismertetem velök ez úttal, megismertetem velök az én kezemet és hatalmamat, és megtudják, hogy az Úr az én nevem.


text:
<pb/>A Júda vétke vas tollal, gyémánt hegygyel van felírva; fel van vésve szívök táblájára és oltáraik szarvaira,


text:
Mivelhogy megemlékeznek fiaik az ő <f>[1†]</f> oltáraikról, Aséra <i>bálvány</i>aikról a zöld fák mellett és a magas halmokon.


text:
Oh én hegyem a síkon! Vagyonodat, minden kincsedet <f>[2†]</f> prédává teszem a te magaslataidért, minden határodban való vétkeidért.


text:
És elszakíttatol, és pedig magad által, a te örökségedtől, a melyet én adtam néked, és szolgáltatni fogom veled a te <f>[3†]</f> ellenségeidet olyan földön, a melyet nem ismersz; mert tűzre lobbantottátok haragomat, örökké égni fog.


text:
Ezt mondja az Úr: Átkozott az a férfi, a ki emberben <f>[4†]</f> bízik és testbe helyezi erejét, az Úrtól pedig eltávozott az ő szíve!


text:
Mert olyanná lesz, mint a hangafa a pusztában, és nem látja, hogy jó következik, hanem szárazságban lakik a sivatagban, a sovány és lakhatatlan földön.


text:
Mert olyanná lesz, mint a víz mellé ültetett <f>[6†]</f> fa, a mely a folyó felé bocsátja gyökereit, és nem fél, ha hőség következik, és a levele zöld marad; és a száraz esztendőben nem retteg, sem a gyümölcsözéstől meg nem szűnik.


text:
Én, az Úr vagyok az, a ki a <f>[7†]</f> szívet fürkészem és a veséket vizsgálom, hogy megfizessek kinek-kinek az ő útai szerint és cselekedeteinek gyümölcse szerint.


text:
<i>Mint</i> a fogoly madár, mely <i>fiakat</i> gyűjt, melyeket nem ő költött, <i>olyan,</i> a ki gazdagságot gyűjt, de nem igazán; az ő napjainak felén elhagyja azt, a halálakor pedig bolonddá lesz.


text:
Izráelnek reménysége, oh Uram! A kik elhagynak téged, mind megszégyenülnek! A kik elpártolnak <f>[9†]</f> tőlem, a porba iratnak be, mert elhagyták az élő vizeknek kútfejét, az Urat!


text:
Gyógyíts meg engem Uram, hogy meggyógyuljak, szabadíts meg engem, hogy megszabaduljak, mert te vagy az én dicsekedésem!


text:
De én nem siettem elhagyni a te útaidnak követését, sem gonosz napot nem kívántam, te tudod; a mi ajkaimon jött ki, nyilvánvaló volt előtted.


text:
Szégyenüljenek meg, a kik <f>[12†]</f> üldöznek engem, de ne én szégyenüljek meg; ők rettegjenek és ne én rettegjek; hozz reájok háborúság napját, és kétszeres zúzással zúzd össze őket!


text:
<pb/>Ezt mondá nékem az Úr: Menj és állj meg a nép fiainak kapujában, a melyen bemennek és a melyen kijönnek Júdának királyai, és Jeruzsálemnek is minden kapujában!


text:
És <i>ezt</i> mondd nékik: Halljátok meg az Úrnak szavát Júdának királyai és egész Júda és Jeruzsálemnek minden lakosa, a kik bejártok e kapukon!


text:
Ezt mondja az Úr: Vigyázzatok a ti lelketekre, és ne hordjatok <f>[13†]</f> terhet szombat-napon, se Jeruzsálem kapuin be ne vigyetek!


text:
Házaitokból se vigyetek ki terhet szombat-napon, és semmi munkát ne végezzetek, hanem szenteljétek meg a szombat-napot, úgy a mint atyáitoknak <f>[14†]</f> megparancsoltam!


text:
De ők nem hallgattak, és fülöket sem hajtották rá, hanem megkeményítették nyakokat, hogy ne halljanak, és az oktatást be ne vehessék.


text:
Pedig ha szívesen hallgattok reám, ezt mondja az Úr, és nem visztek be terhet e város kapuin szombat-napon, és megszentelitek a szombat-napot, úgy hogy semmi dolgot nem végeztek azon:


text:
Akkor e város kapuin királyok és fejedelmek fognak bevonulni, a kik a Dávid székén ülnek, szekereken és lovakon járnak, mind magok, mind fejedelmeik, Júdának férfiai és Jeruzsálemnek lakosai, és e városban lakni fognak mindörökké.


text:
És bejőnek Júda városaiból, Jeruzsálem környékéről, Benjámin földéről, a lapályról, a hegyről és <f>[15†]</f> dél felől, hozván égőáldozatot, véres áldozatot, ételáldozatot és temjént, és hozván hála<i>áldozat</i>ot az Úrnak házába.


text:
Ha pedig nem hallgattok reám, hogy megszenteljétek a szombat-napot, és hogy ne hordjatok terhet és ne jőjjetek be Jeruzsálem kapuin szombat-napon: tüzet gerjesztek az ő kapuiban, és megemészti Jeruzsálem <f>[16†]</f> palotáit, és nem lesz eloltható.


text:
És elromla az edény, a melyet ő készít vala <i>és a mely</i> mint agyag volt a fazekas kezében, és azonnal más edényt készíte belőle, a mint a fazekas jobbnak látta megkészíteni.


text:
Vajjon nem cselekedtem-é veletek úgy, mint ez a fazekas, oh Izráel háza? ezt mondja az Úr. Ímé, mint az agyag a fazekas <f>[1†]</f> kezében, olyanok vagytok ti az én kezemben, oh Izráel háza!


text:
De megtér az a nép az ő gonoszságából, a mely ellen szólottam: <f>[2†]</f> én is megbánom a gonoszt, a melyet rajta véghezvinni gondoltam.


text:
De a gonoszt cselekszi előttem, és nem hallgat az én szómra: akkor megbánom <f>[3†]</f> a jót, a melylyel vele jót tenni akartam.


text:
Most azért beszélj csak a Júda férfiaival és Jeruzsálem lakosaival, mondván: Ezt mondja az Úr: Ímé, én veszedelmet készítek ellenetek és tervet tervezek ellenetek! Nosza, térjetek meg, kiki <f>[4†]</f> a maga gonosz útáról, és jobbítsátok meg útaitokat és cselekedeteiteket!


text:
Ők pedig azt mondják: Hagyd el! Mert mi a magunk gondolatai után megyünk, és mindnyájan a mi gonosz szívünk hamisságát cselekesszük.


text:
Azért ezt mondja az Úr: Kérdezzétek csak meg a népeket: kicsoda hallott vala ilyeneket? Igen útálatosan cselekedett Izráel leánya!


text:
Elhagyja-é a mezőség szikláját a Libanon hava? Vajjon kiszáríthatók-é a felfakadó, csörgedező, hullámzó vizek?


text:
Ám az én népem elfeledkezett rólam; a hiábavalónak áldozik; elcsábították őket az ő útaikról, az ősrégi nyomról, hogy ösvényeken, járatlan úton járjanak;


text:
Hogy pusztasággá <f>[5†]</f> tegyem földjüket, örökös csúfsággá, hogy a ki átmegy rajta, elálmélkodjék és fejét csóválja.


text:
Mint keleti szél szórom szét őket az ellenség előtt, <f>[6†]</f> háttal és nem arczczal nézek reájok az ő pusztulásuk napján.


text:
<pb/>Ők pedig mondák: Jertek és tervezzünk <f>[7†]</f> terveket Jeremiás ellen, mert nem vész el a törvény a paptól, sem a tanács a <f>[8†]</f> bölcstől, sem az ige a prófétától! Jertek el és verjük meg őt nyelvvel, és ne hallgassunk egy szavára sem!


text:
Hát roszszal <f>[9†]</f> fizetnek-é a jóért, hogy <i>ők</i> vermet ásnak nékem? Emlékezzél! Előtted álltam, hogy javokra beszéljek, hogy elfordítsam rólok haragodat.


text:
Azért juttasd fiaikat éhségre és hányd őket fegyver hegyére, hogy legyenek az ő asszonyaik magtalanokká és özvegyekké; férjeik pedig legyenek halál martalékává, ifjaikat fegyver verje le a harczon.


text:
Kiáltás hallattassék házaikból, mikor sereggel törsz reájok hirtelen, mert vermet ástak, hogy elfogjanak engem, és tőrt vetettek lábaimnak.


text:
Te pedig Uram, tudod minden ellenem való gyilkos <f>[10†]</f> szándékukat; ne kegyelmezz meg bűneik miatt, és ne töröld ki vétkeiket orczád elől, hanem veszni valók legyenek előtted; a te haragod idején bánj el velök!


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr: Menj el és végy egy cserépkorsót a fazekastól, és némelyekkel a nép vénei közül és a papok vénei közül.


text:
Menj el a Ben-Hinnom völgyébe, a mely a fazekasok kapujának bejáratánál van, és kiáltsd ott azokat a szavakat, a melyeket én szólok néked;


text:
És ezt mondjad: Halljátok meg az Úr szavát Júda királyai és Jeruzsálem lakosai: Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Ímé, én veszedelmet hozok e helyre, úgy hogy a ki csak hallja, megcsendül <i>bele</i> a füle.


text:
Azért, mert elhagytak engem, és idegenné tették e helyet, és <f>[1†]</f> idegen isteneknek áldoztak benne, a kiket sem ők nem ismertek, sem atyáik, sem Júda királyai, és eltöltötték e helyet <f>[2†]</f> ártatlan vérrel;


text:
És magaslatokat építének a Baálnak, hogy megégessék <f>[3†]</f> fiaikat a tűzben, égőáldozatul a Baálnak, a mit én nem parancsoltam, sem nem rendeltem, és a mire nem is gondoltam.


text:
Azért ímé eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és e hely nem neveztetik többé Tófetnek, sem Ben-Hinnom völgyének, hanem öldöklés völgyének.


text:
És eszét vesztem e helyen Júdának és Jeruzsálemnek, és fegyverrel ejtem el őket ellenségeik előtt, és az életökre törőknek kezével; holttesteiket pedig az ég madarainak és a mezei vadaknak adom eledelül.


text:
És e várost <f>[4†]</f> csudává teszem és nevetséggé, a ki csak átmegy rajta, álmélkodik és szörnyűködik az ő nagy romlásán.


text:
És megétetem velök az ő fiaik húsát és leányaik <f>[5†]</f> húsát és megeszi kiki az ő barátjának húsát, a megszállás alatt és a veszedelem alatt, a melylyel megszorongatják őket ellenségeik és a kik keresik az ő lelköket.


text:
És ezt mondd nékik: Ezt mondja a Seregek Ura: Így töröm össze e népet és e várost, a mint összetörhető e cserépedény, a mely többé meg sem építhető; és Tófetben <f>[6†]</f> temettetnek el, mert nem lesz <i>más</i> hely a temetkezésre.


text:
Így cselekszem e helylyel és ennek lakosaival, azt mondja az Úr, és olyanná teszem e várost, a milyen Tófet.


text:
És Jeruzsálem házai és Júda királyainak házai undokokká lesznek, mint <f>[7†]</f> a Tófet helye; mindazok a házak, a melyeknek <f>[8†]</f> tetején az ég egész seregének áldoztak és italáldozatot vittek az idegen isteneknek.


text:
Azután hazajöve Jeremiás Tófetből, a hová az Úr küldte vala őt prófétálni; megálla az Úr házának pitvarában, és szóla az egész népnek:


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Ímé én ráhozom e városra és ennek minden városára mindama veszedelmet, a melyről szóltam ő ellene; mert megkeményítették nyakukat, hogy <f>[9†]</f> ne hallják az én beszédeimet.


text:
<pb/>És hallá Passúr a pap, az Immár fia (ő pedig fejedelem vala az Úr házában), Jeremiást, a mint e szókat prófétálja vala:


text:
És megcsapdosá Passúr Jeremiást a prófétát, és beveté őt <f>[1†]</f> a tömlöczbe, a mely a Benjámin felső kapujában vala, az Úr háza mellett.


text:
És lőn másnap, hogy kivevé Passúr Jeremiást a tömlöczből, és monda néki Jeremiás: Nem Passúrnak nevezett téged az Úr, hanem Mágor Missábibnak;


text:
Mert ezt mondja az Úr: Ímé, én félelembe ejtelek téged és minden barátodat, és elhullanak az ő ellenségeik fegyvere által a szemeid láttára; az egész Júdát pedig <f>[2†]</f> odaadom a babiloni király kezébe, és elviszi őket Babilonba, és fegyverrel vágja le őket:


text:
És odaadom e városnak minden vagyonát és minden keresményét, és minden drágaságát, és Júda királyainak minden kincsét odaadom az ő ellenségeik kezébe, és elrabolják, elhurczolják és Babilonba viszik azokat.


text:
Te pedig Passúr és a te házadnak minden lakosa, rabságba mentek, és Babilonba jutsz és ott halsz meg és ott temettetel el, te és minden barátod, a kiknek hamisan prófétáltál.


text:
<pb/>Rávettél Uram engem és rávétettem, megragadtál engem és legyőztél! Nevetségessé lettem minden időre, mindenki csúfol engemet;


text:
Mert a hányszor csak szólok, kiáltozom; így kiáltok: erőszak és romlás! Mert az Úr szava mindenkori gyalázatomra és <f>[3†]</f> csúfságomra lett nékem.


text:
Azért azt mondom: Nem emlékezem róla, sem az ő nevében többé nem szólok; de mintha égő tűz volna szívemben, az én csontjaimba rekesztetve, és erőlködöm, hogy elviseljem azt, de nem tehetem.


text:
Mert hallom sokak rágalmazását, a mindenfelől való <f>[4†]</f> fenyegetést: Jelentsétek fel és ezt mi is feljelentjük: mindazok is, a kik barátaim, az én tántorodásomra figyelmeznek, mondván: Talán megbotlik és megfoghatjuk őt, és bosszút állhatunk rajta;


text:
De az Úr velem van, mint hatalmas hős, <f>[5†]</f> azért elesnek az én kergetőim és nem bírnak <i>velem,</i> igen megszégyenülnek, mert nem okosan cselekesznek: örökkévaló <f>[6†]</f> gyalázat lesz <i>rajtok</i> és felejthetetlen.


text:
Azért, oh Seregeknek Ura, a ki megpróbálod az igazat, látod <f>[7†]</f> a veséket és a szíveket, hadd lássam a te büntetésedet ő rajtok: mert néked jelentettem meg az én ügyemet!


text:
Énekeljetek az Úrnak, dicsérjétek az Urat, mert a szegénynek lelkét megszabadítja a gonoszok kezéből.


text:
Átkozott az a nap, <f>[8†]</f> a melyen születtem; az a nap, a melyen anyám szűlt engem, ne legyen áldott!


text:
Átkozott ember az, a ki örömhírt vitt az én atyámnak, mondván: Fiúmagzatod született néked, igen megörvendeztetvén őt.


text:
És legyen az az ember olyan, mint azok a városok, a melyeket elvesztett az Úr <f>[9†]</f> és meg nem bánta; és halljon reggel kiáltozást, és harczi riadót délben.


text:
Hogy nem ölt meg engem az én anyám méhében, hogy az én anyám nékem koporsóm lett volna, és méhe soha sem szűlt volna!


text:
Miért is jöttem ki az én anyámnak méhéből, hogy nyomorúságot lássak és bánatot, és hogy napjaim gyalázatban végződjenek?


text:
<pb/>Ez a beszéd, a melyet szóla az Úr Jeremiásnak, mikor elküldé hozzá Sedékiás király Passúrt Melkiásnak fiát, és Sofóniást a Maásiás pap fiát, mondván:


text:
Kérdezd meg most érettünk az Urat, mert Nabukodonozor, a babiloni király viaskodik ellenünk, ha cselekszik-é az Úr velünk minden <f>[1†]</f> ő csodái szerint, hogy elhagyjon minket?


text:
Így szól az Úr, Izráel Istene: Ímé, én elfordítok minden hadi szerszámot, a melyek a ti kezeitekben vannak, a melyekkel ti a babiloni király ellen és a Kaldeusok ellen viaskodtok, a kik kivül a kőfalon ostromolnak titeket, és begyűjtöm <f>[2†]</f> őket e városnak közepébe;


text:
És én kinyujtott kézzel vívok ellenetek és nagy erős karral és haraggal, búsulással és nagy felindulással.


text:
És azután, azt mondja az Úr, Sedékiást a Júda királyát, és az ő szolgáit, és a népet, és a kik megmaradnak e városban a döghaláltól, a fegyvertől és az éhségtől: odaadom Nabukodonozornak, a babiloni királynak kezébe és az ő ellenségeiknek kezébe és azoknak kezébe, a kik keresik az ő lelköket, <f>[3†]</f> és megöli őket éles fegyverrel: nem kedvez nékik, nem enged és nem könyörül rajtok.


text:
Azután ezt mondjad e népnek: Ezt mondja az Úr: Ímé, én előtökbe adom néktek az élet útját és a halál útját.


text:
A ki e városban lakik, fegyver, éhség és döghalál miatt kell meghalnia; a ki pedig kimegy belőle és a Kaldeusokhoz megy, a kik megostromolnak titeket, él, és az ő lelkét zsákmányul nyeri;


text:
Mert orczámat e város veszedelmére fordítottam és nem megszabadulására, azt mondja az Úr: A babiloni király kezébe adatik, és tűzzel égeti meg azt!


text:
Dávidnak háza, ezt mondja az Úr: Hamarsággal tegyetek <f>[4†]</f> igaz ítéletet, a nyomorultat mentsétek meg a nyomorgatónak kezéből, különben az én haragom kitör, mint a tűz és felgerjed, és nem lesz, a ki megolthassa, az ő cselekedeteiknek gonoszsága miatt.


text:
Ímé, én reátok <i>megyek,</i> te völgy lakója <i>és</i> síkságnak szirtje; azt mondja az Úr, a kik azt mondjátok: Kicsoda jön le mi ellenünk, és kicsoda jön be a mi házainkba?


text:
És a ti cselekedeteiteknek <f>[5†]</f> gyümölcse szerint fenyítlek meg titeket, azt mondja az Úr, és tüzet gyújtok az ő erdejében, és köröskörül <i>az</i> mindent megemészt!


text:
És ezt mondd: Halld meg az Úr szavát, Júda királya, a ki a Dávid királyi székében ülsz, te és a te szolgáid, és a te néped, a kik bejártok e kapukon!


text:
Ezt mondja az Úr: Tegyetek <f>[1†]</f> ítéletet és igazságot, és mentsétek meg a nyomorultat a nyomorgató kezéből! A jövevényt, árvát és özvegyet pedig ne nyomorgassátok <i>és</i> rajta ne erőszakoskodjatok, és ártatlan vért e helyen ki ne ontsatok.


text:
Mert ha ezt cselekszitek, akkor királyok mennek be e háznak <f>[2†]</f> kapuin, a kik a Dávid székébe ülnek, szekereken és lovakon menvén ő, az ő szolgái és az ő népe.


text:
Ha pedig nem hallgattok e szókra, én magamra <f>[3†]</f> esküszöm, azt mondja az Úr, hogy elpusztul e ház.


text:
Mert így szól az Úr a Júda királyának házához: <i>Ha</i> Gileád volnál nékem és a Libánon feje: mégis elpusztítlak téged, <i>mint</i> a városokat, a melyekben nem laknak.


text:
És felkészítem ellened a rablókat, mindeniket az ő fegyverével, és kivágják a te válogatott czédrusaidat, és a tűzre vetik.


text:
És sok nép megy át e városon, és ezt mondják egymásnak: Miért mívelte az Úr <f>[4†]</f> ezt e nagy várossal?


text:
És ezt mondják: Azért, mert elhagyták az Úrnak, az ő Istenöknek frigyét, és idegen istenek előtt borultak le és azoknak szolgáltak.


text:
Ne sirassátok a halottat és ne bánkódjatok érte, hanem azt sirassátok, a ki elment, mert nem jő vissza többé, és az ő szülőföldjét nem látja meg.


text:
Mert ezt mondja az Úr Sallum felől, Jósiásnak, a Júda királyának fia felől, a ki uralkodik az ő atyja, Jósiás <f>[5†]</f> helyett: A ki kimegy e helyből, nem tér többé ide vissza.


text:
Jaj annak, a ki hamisan építi házát, felházait pedig álnokul; a ki az ő felebarátjával ingyen szolgáltat, és munkájának bérét néki meg nem adja.


text:
A ki ezt mondja: Nagy házat építek magamnak és tágas felházakat, és ablakait kiszélesíti és czédrusfával béleli meg és megfesti czinóberrel.


text:
Király vagy-é azért, hogy czédrus után kivánkozol? A te atyád nem evett és ivott-é? De igazságot és méltányosságot cselekedett, azért jó dolga volt.


text:
Igazságosan ítélte a szegényt és a nyomorultat, azért jó volt dolga. Nem ez-é az igaz ismeret felőlem? azt mondja az Úr!


text:
De a te szemeid és szíved csak a te nyereségedre <f>[6†]</f> vágynak, és az ártatlan vérére, és ragadozásra és erőszak elkövetésére.


text:
Azért ezt mondja az Úr Joákimnak, Jósiás, <f>[7†]</f> Júda királya fiának: Nem siratják őt: Jaj atyám! Jaj húgom! nem siratják őt: Jaj uram! Jaj az ő dicsőségének.


text:
Menj fel a Libánonra és kiálts, és a Básánon emeld fel szódat és kiálts az Abarimról, mert szeretőid mind tönkre jutottak.


text:
Szóltam néked, mikor jól volt dolgod, <i>de</i> ezt mondottad: Nem <f>[9†]</f> hallom. Ifjúságodtól fogva ez a te szokásod, hogy nem hallgattad az én szómat!


text:
Minden pásztorodat szél emészti meg, és a szeretőid rabságra mennek; akkor szégyent vallasz majd és pironkodol minden gonoszságodért.


text:
Te, a ki a Libánonon lakozol, a czédrusfákon fészkelsz: hogy fogsz majd nyögni, mikor fájdalmak lepnek meg, a gyermekszülő vajudása?


text:
Élek én, azt mondja az Úr, hogy ha Kóniás; <f>[10†]</f> Joákimnak, a Júda királyának fia pecsétgyűrű <f>[11†]</f> volna is az én jobbkezemben: mindazáltal onnan lerántanálak.


text:
És odaadlak téged a te lelked keresőinek kezébe, és azoknak kezébe, a kiknek tekintetétől félsz, és Nabukodonozornak, a babiloni királynak kezébe és a Káldeusoknak kezébe.


text:
És elvetlek téged és a te anyádat, a ki szűlt téged, idegen földre, a melyben nem születtetek, és ott haltok meg.


text:
Avagy útálatos és <f>[12†]</f> elromlott edény-é ez a férfiú, ez a Kóniás, avagy oly edény-é, amelyben semmi gyönyörűség nincsen? Miért lökték el őt és az ő magvát, és dobták olyan földre, a melyet ők nem ismernek?


text:
Ezt mondja az Úr: Írjátok fel ezt a férfiút, mint gyermektelent, mint olyan embert, a kinek nem lesz jó előmenetele az ő idejében; mert senkinek, a ki az ő magvából a Dávid székében <f>[14†]</f> ül, nem lesz jó állapotja, és nem uralkodik többé Júdában.


text:
<pb/>Jaj a pásztoroknak, a kik elvesztik és elszélesztik az én mezőmnek juhait, azt mondja az Úr. <f>[1†]</f>


text:
Azért ezt mondja az Úr, Izráel Istene a pásztoroknak, a kik legeltetik az én népemet: Ti szélesztettétek el az én juhaimat és űztétek el őket; és nem néztetek utánok; ímé, én megbüntetem a ti cselekedeteiteknek gonoszságát, azt mondja az Úr.


text:
Juhaimnak maradékát pedig összegyűjtöm minden földről, a melyekre elűztem őket, és visszahozom őket az ő legelőikre, és szaporodnak és megsokasodnak.


text:
És pásztorokat <f>[2†]</f> rendelek melléjök, hogy legeltessék őket, és többé nem félnek és nem rettegnek, sem meg nem fogyatkoznak, azt mondja az Úr.


text:
Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és támasztok Dávidnak <f>[3†]</f> igaz magvat, és uralkodik mint király, és bölcsen cselekszik és méltányosságot és igazságot cselekszik e földön.


text:
Az ő idejében megszabadul Júda, és Izráel bátorságosan lakozik, és ez lesz az ő neve, a melylyel nevezik őt: Az Úr a mi igazságunk!


text:
Azért ímé elközelgetnek a napok, azt mondja az Úr, a melyekben nem mondják többé: Él az Úr, a ki kihozta Izráel fiait Égyiptom földéből.


text:
Hanem inkább ezt mondják: Él az Úr, a ki kihozta és a ki <f>[4†]</f> haza vezérlette Izráel házának magvát az északi földről és mindama földekről, a melyekre kiűztem vala őket, és lakoznak az ő földjökön.


text:
<pb/>A próféták miatt megkeseredett az én szívem én bennem, minden csontom reszket; olyan vagyok, mint a részeg férfi és mint a bortól elázott ember, az Úrért és az ő szent igéjéért.


text:
Mert betelt <f>[5†]</f> a föld paráznákkal, mert a hamis esküvés miatt gyászol a föld, a pusztának legelője kiszáradt, és az ő futásuk gonosz, és az ő hatalmasságuk hamis.


text:
Mert mind a próféta, mind <f>[6†]</f> a pap istentelenek, még házamban is megtaláltam az ő gonoszságukat, azt mondja az Úr.


text:
Azért az ő útjok olyan lesz, mint a sikamlós <f>[7†]</f> útak a setétben, megbotlanak és elesnek: mert veszedelmet hozok reájok, az ő büntetésöknek esztendejét, azt mondja az Úr.


text:
A Samariabeli prófétákban is bolondságot láttam: a Baál nevében prófétáltak, és elcsalták az én népemet, az Izráelt.


text:
De a jeruzsálemi prófétákban is rútságot láttam: paráználkodnak és hazugságban járnak; sőt pártját fogják a gonoszoknak, annyira, hogy senki sem tér meg az ő gonoszságából; olyanok előttem mindnyájan, mint <f>[8†]</f> Sodoma, és a benne lakók, mint Gomora.


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura a próféták felől: Ímé, én ürmöt adok enniök <f>[9†]</f> és mérget adok inniok, mert a jeruzsálemi prófétáktól ment ki az istentelenség minden földre.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Ne hallgassátok azoknak a prófétáknak szavait, a kik néktek prófétálnak, elbolondítanak titeket: az ő szívöknek látását szólják, nem az Úr szájából valót.


text:
Szüntelen ezt mondják azoknak, a kik megvetnek engem: Azt mondta az Úr: Békességetek <f>[10†]</f> lesz néktek és mindenkinek, a ki az ő szívének keménysége szerint jár; ezt mondák: Nem jő ti reátok veszedelem!


text:
Mert ki állott az Úr tanácsában, és ki látta és hallotta az ő igéjét? Ki figyelmezett az ő igéjére és hallotta azt?


text:
Nem szünik meg az Úrnak haragja, míg meg nem valósítja és míg be nem teljesíti szívének gondolatait; az utolsó napokban értitek meg e dolog értelmét.


text:
Ha tanácsomban állottak volna, akkor az én igéimet hirdették volna az én népemnek, és eltérítették volna őket az ő gonosz útaikról, és az ő cselekedetöknek gonoszságától.


text:
Vajjon elrejtőzhetik-é valaki <f>[13†]</f> a rejtekhelyeken, hogy én ne lássam őt? azt mondja az Úr, vajjon nem töltöm-é én be a mennyet és a földet? azt mondja az Úr.


text:
Hallottam, a mit a próféták mondanak, a kik hazugságot prófétálnak az én nevemben, mondván: Álmot láttam, álmot láttam.


text:
Meddig lesz ez a hazugságot <f>[14†]</f> prófétáló próféták szívében, a kik az ő szívök csalárdságát prófétálják?


text:
A kik el akarják az én népemmel felejtetni az én <f>[15†]</f> nevemet az ő álmaikkal, a melyeket egymásnak beszélnek, miképen az ő atyáik elfeledkeztek az én nevemről a Baálért?


text:
A próféta, a ki álomlátó, beszéljen álmot; a kinél pedig az én igém van, beszélje az én igémet igazán. Mi köze van a polyvának a búzával? azt mondja az Úr.


text:
Azért ímé én a prófétákra <i>támadok,</i> azt mondja az Úr, a kik az én beszédeimet ellopják egyik a másikától.


text:
Ímé, én a prófétákra <i>támadok,</i> azt mondja az Úr, a kik felemelik nyelvöket és azt mondják: <i>az Úr</i> mondja!


text:
Ímé, én a <i>próféták</i>ra <i>támadok,</i> a kik hazug álmokat <f>[16†]</f> prófétálnak, azt mondja az Úr, és beszélik azokat, és megcsalják az én népemet az ő hazugságaikkal és hízelkedéseikkel, holott én nem küldtem őket, sem nem parancsoltam nékik, és használni sem használtak e népnek, azt mondja az Úr.


text:
Mikor pedig megkérdez téged e nép, vagy a próféta, vagy a pap, mondván: Micsoda az Úrnak terhe? akkor mondd meg nékik azt: mi a teher? Az, hogy elvetlek titeket, azt mondja az Úr.


text:
A mely próféta vagy pap, vagy község azt mondja: Ez az Úrnak terhe, meglátogatom azt az embert és annak házát.


text:
És az Úrnak terhét ne emlegessétek többé, mert mindenkinek terhes lesz az ő szava, ha elforgatjátok az élő Istennek, a Seregek Urának, a mi Istenünknek, beszédét.


text:
Hogyha az Úrnak terhét említitek, tehát ezt mondja az Úr: Mivelhogy ti e szót mondottátok: ez az Úrnak terhe, jóllehet küldék ti hozzátok, a kik ezt mondják: Ne mondjátok: ez az Úrnak terhe;


text:
Ezért ímé én elfeledlek titeket, és kigyomlállak titeket, és a várost, a melyet néktek és a ti atyáitoknak adtam, <i>elvetem</i> az én orczám elől.


text:
És örökkévaló szégyent és örökkévaló <f>[17†]</f> gyalázatot hozok ti reátok, a mely felejthetetlen.


text:
<pb/>Látomást mutata nékem az Úr, és ímé, két kosár füge volt letéve az Úr temploma előtt, miután Nabukodonozor babiloniai <f>[1†]</f> király Jékóniást, Joákimnak, a Júda királyának fiát és Júdának fejedelmeit és az ácsokat és kovácsokat fogságra hurczolá Jeruzsálemből, és elvivé őket Babilonba.


text:
Az egyik kosárban igen jó fügék valának, a milyenek az először érő fügék; a másik kosárban pedig igen rossz fügék valának, sőt ehetetlenek a rosszaság miatt.


text:
És monda az Úr nékem: Mit látsz te Jeremiás? És mondék: Fügéket. A jó fügék igen jók, de a rosszak igen rosszak, sőt rosszaságok miatt ehetetlenek.


text:
Ezt mondja az Úr, Izráel Istene: Mint ezeket a jó fügéket, úgy megkülönböztetem a Júda foglyait, a kiket e helyről a Kaldeusok földjére vitettem, az ő <f>[2†]</f> javokra.


text:
És őket szemmel tartom az ő javokra, és visszahozom e földre, és megépítem és el nem rontom, és beplántálom és ki nem szaggatom.


text:
És szívet <f>[3†]</f> adok nékik, hogy megismerjenek engemet, hogy én vagyok az Úr, és ők <f>[4†]</f> én népemmé lesznek, én pedig Istenökké leszek, mert teljes szívökből megtérnek hozzám.


text:
És a milyenek a rossz fügék, a melyek ehetetlenek a rosszaság miatt, azt mondja az Úr, olyanná <f>[5†]</f> teszem Sedékiást, a Júda királyát, és az ő maradékát, és az ő fejedelmeit, és Jeruzsálem maradékát, a kik itt maradnak e földön, és azokat, a kik Égyiptom földén laknak.


text:
És kiteszem <f>[6†]</f> őket rettegésnek, veszedelemnek a föld minden országában; gyalázatnak, példabeszédnek, gúnynak és szidalomnak minden helyen, a hová kiűzöm őket.


text:
És fegyvert, éhséget és döghalált bocsátok reájok <f>[7†]</f> mindaddig, a míg elfogynak a földről, a melyet nékik adtam és az ő atyáiknak.


text:
<pb/>Az a beszéd, a mely lőn Jeremiáshoz az egész Júda népe felől, Joákim negyedik <f>[1†]</f> esztendejében; a ki fia vala Jósiásnak, a Júda királyának, az első esztendejében Nabukodonozornak a babiloni királynak;


text:
Jósiásnak <f>[2†]</f> tizenharmadik esztendejétől fogva, a ki fia vala Amonnak, a Júda királyának, e napig (vagyis huszonhárom esztendő óta) szóla az Úr nékem, és szólottam én néktek, jó reggel szóltam, de nem hallgattátok.


text:
És elküldte az Úr ti hozzátok minden ő szolgáját, a prófétákat, jó reggel elküldte, de nem hallgattátok, <f>[3†]</f> és fületeket sem hajtottátok a hallásra.


text:
Ezt mondták: <f>[4†]</f> Térjetek meg már mindnyájan a ti gonosz útaitokról és a ti gonosz cselekedeteitekből, hogy lakhassatok a földön, a melyet az Úr adott néktek és a ti atyáitoknak öröktől fogva örökké.


text:
És ne járjatok idegen istenek után, hogy szolgáljatok nékik és imádjátok őket, és ne ingereljetek fel engem a ti kezeitek munkájával, hogy veszedelmet ne hozzak rátok.


text:
De nem hallgattatok <f>[5†]</f> reám, azt mondja az Úr, hogy felingereljetek engem a ti kezeitek munkájával a ti veszedelmetekre.


text:
Ímé, kiküldök én és felveszem északnak minden nemzetségét, azt mondja az Úr, és Nabukodonozort, a <f>[6†]</f> babiloni királyt, az én szolgámat, és behozom őket e földre és ennek lakóira és mind e körül való nemzetekre, és elveszem őket és csudává és szörnyűséggé teszem őket és <f>[7†]</f> örökkévaló pusztasággá.


text:
És elveszem tőlök az öröm <f>[8†]</f> szavát, a vígasság szavát, a vőlegény szavát és a menyasszony szavát, a malmok zörgését és a szövétnek világosságát.


text:
És ez egész föld pusztasággá és csudává lészen, és e nemzetek a babiloni királynak <f>[9†]</f> szolgálnak hetven esztendeig.


text:
<pb/>És mikor eltelik a hetven esztendő, meglátogatom a babiloni <f>[10†]</f> királyon és az ő népén az ő álnokságukat, azt mondja az Úr, és a káldeai földön, és örökkévaló pusztasággá teszem azt.


text:
És végbeviszem azon a földön mindazokat, a miket szóltam <f>[11†]</f> felőle, mindazt, a mi megvan írva e könyvben, a melyet prófétált Jeremiás az összes nemzetek felől.


text:
Mert ő rajtok is uralkodnak majd sok nemzetek és nagy királyok, és megfizetek nékik az ő cselekedeteik szerint <f>[12†]</f> és az ő kezeiknek munkája szerint.


text:
<pb/>Mert ezt mondotta az Úr, Izráelnek Istene nékem: Vedd el kezemből e harag borának poharát, és itasd meg vele mindama nemzeteket, a kikhez én küldelek téged.


text:
Hogy igyanak, részegüljenek meg és bolondoskodjanak <f>[13†]</f> a fegyver miatt, a melyet én közéjök bocsátok.


text:
Jeruzsálemet és Júda városait, az ő királyait és fejedelmeit, hogy pusztasággá, csudává, szörnyűséggé és átokká tegyem őket, a mint e mai napon van:


text:
És minden egyveleg népet, és az Úz földének minden királyát, és a Filiszteusok <f>[15†]</f> földének minden királyát, és Askalont, Gázát, Akkaront és Azótusnak maradékait,


text:
És Tírusnak <f>[17†]</f> minden királyát és Szidonnak minden királyát és a szigeteknek minden királyát, a kik túl vannak a tengeren,


text:
És északnak minden királyát, mind a közelvalókat, mind a távolvalókat, egyiket a másikra, és a földnek minden országát, a melyek e föld színén vannak; Sésák királya pedig ezek után iszik.


text:
Azért ezt mondd nékik: Ezt mondja a Seregek Ura, Izráelnek Istene: Igyatok és részegüljetek meg, <f>[19†]</f> okádjatok és hulljatok el, és fel ne keljetek a fegyver előtt, a melyet én küldök közétek.


text:
És ha majd a te kezedből nem akarják elvenni a pohárt, hogy igyanak belőle: ezt mondd nékik: Így szól a Seregek Ura: Meg kell <f>[20†]</f> innotok.


text:
Mert ímé, a város ellen, a mely az én nevemről neveztetik, az ellen veszedelmet indítok, <f>[21†]</f> ti pedig egészen megmenekültök-é? Nem menekesztek, mert én fegyvert hozok e földnek minden lakosára, azt mondja a Seregek Ura,


text:
Te pedig prófétáld meg nékik mind e szókat, és ezt mondd nékik: Az Úr a magasságból harsog, és az ő szent lakhelyéből dörög, <f>[22†]</f> harsanva harsog az ő házára, riogatva kiált, mint a szőlőtaposók, e föld minden lakosa ellen.


text:
Elhat e harsogás a földnek végére, mert pere van az Úrnak a pogányokkal, ő minden testnek <f>[23†]</f> ítélő birája, a hitetleneket fegyverre veti, azt mondja <f>[24†]</f> az Úr.


text:
Így szól a Seregek Ura: Ímé, veszedelem indul egyik nemzettől a másik nemzetre, és nagy szélvész támad a föld széleitől.


text:
És azon a napon az Úrtól levágatnak a föld egyik végétől fogva a föld másik végéig; nem <f>[25†]</f> sirattatnak meg, és össze sem hordatnak, és el sem temettetnek, olyanok lesznek a földnek színén, mint a ganéj.


text:
Jajgassatok <f>[26†]</f> pásztorok, és kiáltsatok, és heverjetek a porban, ti vezérei a nyájnak, mert eljön a ti megöletéseteknek és szétszóratástoknak ideje, és elhullotok, noha drága edények vagytok.


text:
<i>Hallatszik</i> a pásztorok kiáltozása és a nyáj vezéreinek jajgatása, mert elpusztította az Úr az ő legeltető helyöket.


text:
Elhagyta <i>azokat,</i> mint az oroszlán az ő barlangját, mert pusztasággá lett az ő földjök a zsarnoknak dühe miatt és az ő felgerjedt haragja miatt.


text:
<pb/>A Jojákim <f>[1†]</f> uralkodásának kezdetén, a ki fia vala Jósiásnak, a Júda királyának, e szót szólá az Úr, mondván:


text:
Ezt mondja az Úr: Állj az Úr házának pitvarába, és mondd el Júdának minden városából azoknak, a kik <f>[2†]</f> imádkozni jőnek az Úr házába, mindazokat az igéket, a melyeket parancsoltam néked, hogy mondd el nékik. Egy szót se hagyj <f>[3†]</f> el!


text:
Hátha <f>[4†]</f> szót fogadnak, és mindenki megtér az ő gonosz útjától, akkor megbánom a veszedelmet, a melyet nékik okozni gondoltam az ő cselekedeteik gonoszsága miatt.


text:
És mondd meg nékik: Így szól az Úr: Ha nem hallgattok reám, hogy az én törvényeim szerint járjatok, a melyet előtökbe adtam,


text:
Hogy hallgassatok a prófétáknak, az én szolgáimnak beszédére, a kiket én küldék hozzátok, és pedig jó reggel küldém, de nem hallgattatok rájok:


text:
Hallák pedig a papok és próféták és az egész község Jeremiást, a mint ez igéket szólá az Úr házában.


text:
És lőn, mikor elvégezé Jeremiás a beszédet, a melyet az Úr parancsolt vala mind az egész néphez szólania, megragadák őt a papok és a próféták és az egész nép, mondván: <f>[6†]</f> Halállal kell lakolnod!


text:
Miért prófétáltál az Úr nevében, mondván: Olyan lesz e <f>[7†]</f> ház, mint Siló, és e város elpusztul, lakatlanná lesz? És összegyűle az egész nép Jeremiás ellen az Úrnak házában.


text:
De meghallák ezeket a Júda fejedelmei, és felmenének a király házából az Úrnak házába, és leülének az Úr új kapujának ajtajában.


text:
És szólának a papok és a próféták a fejedelmeknek és az egész népnek, mondván: Halálra <f>[8†]</f> méltó ez az ember, mert e város ellen prófétált, a mint füleitekkel hallottátok.


text:
És szóla Jeremiás mindazoknak a fejedelmeknek és az egész népnek, mondván: Az Úr küldött engem, hogy prófétáljak e ház ellen és e város ellen mind e szókkal, a melyeket hallottatok.


text:
Most azért jobbítsátok meg a ti útaitokat és cselekedeteiteket, és hallgassatok az Úrnak, a ti Isteneteknek szavára, és az Úr megbánja a <f>[9†]</f> veszedelmet, a melylyel fenyegetett titeket.


text:
Én magam pedig ímé kezetekben <i>vagyok,</i> cselekedjetek velem, a mint jónak és a mint helyesnek <i>tetszik</i> néktek.


text:
De jól tudjátok meg, hogy ha megöltök engem, ártatlan vér száll ti reátok és e városra és ennek lakosaira, mert bizony az Úr küldött el engem hozzátok, hogy a ti füleitekbe mondjam mind e szókat.


text:
És mondák azok a fejedelmek és az egész község a papoknak és prófétáknak: Nem méltó ez az ember a halálra: mert az Úrnak, a mi Istenünknek nevében szólt nékünk!


text:
Felkelének az ország vénei közül is némely férfiak, és szólának az egész összegyűlt népnek, mondván:


text:
A móreseti <f>[10†]</f> Mikeás prófétált Ezékiásnak, a Júda királyának idejében, és szóla az egész Júda népének, mondván: Ezt mondja a Seregeknek Ura: A Siont megszántják, <i>mint</i> szántóföldet, és Jeruzsálem elpusztul, és e háznak hegyét erdő növi be;


text:
Megölte-é <i>azért</i> őt Ezékiás, <f>[11†]</f> Júdának királya és az egész Júda? Nem félte-é az Urat? Nem könyörgött-é az Úrnak? És nem megbánta-é az Úr a veszedelmet, a melylyel fenyegette őket? És mi <i>olyan</i> nagy veszedelmet vonnánk a mi lelkünkre?


text:
Volt egy <i>másik</i> ember is, a ki az Úr nevében prófétált, Uriás, Semájának fia, Kirját-Jeárimból, és prófétált e város ellen és a föld ellen, egészen a Jeremiás beszéde szerint.


text:
És meghallá Jojákim király és minden vitéze és minden fejedelme az ő beszédeit, és halálra kerestette őt a király; de meghallá Uriás és megijedt, és elfutott és átment Égyiptomba.


text:
És Jojákim király embereket küldött Égyiptomba, Elnátánt, az Akbor fiát, és <i>más</i> férfiakat vele együtt Égyiptomba.


text:
És kihozák Uriást Égyiptomból és vivék Jojákim király elé, a ki megöleté őt fegyverrel, holttestét pedig a köznép temetőjébe vetteté.


text:
De Ahikámnak, a Sáfán <f>[12†]</f> fiának keze Jeremiással lőn, hogy ne adják őt a nép kezébe <f>[13†]</f> halálra.


text:
<pb/>A Jojákim <f>[1†]</f> uralkodásának kezdetén, a ki fia vala Jósiásnak, a Júda királyának, ilyen szavakat szóla az Úr Jeremiáshoz, mondván:


text:
És küldd azokat Edom királyához és Moáb királyához, az Ammon fiainak királyához, Tírus királyához és Sidon királyához a követek által, a kik eljőnek Jeruzsálembe Sedékiáshoz, Júdának királyához,


text:
És parancsold meg nékik, hogy mondják meg az ő uraiknak: Ezt mondja a Seregek Ura, Izráelnek Istene, ezt mondjátok a ti uraitoknak:


text:
Én teremtettem a földet, az embert és a barmot, a melyek e föld színén vannak, az én nagy erőmmel és az én kinyujtott karommal, és annak adom azt, a <f>[3†]</f> ki kedves az én szemeim előtt:


text:
És most én odaadom mind e földeket <f>[4†]</f> Nabukodonozornak, a babiloni királynak, az én szolgámnak kezébe; sőt a mezei állatokat is néki adom, hogy néki szolgáljanak.


text:
És néki és az ő fiának és unokájának szolgál minden nemzet mindaddig, míg el nem jő <f>[5†]</f> az ő földének is ideje, és szolgálnak néki sok nemzetek és nagy királyok.


text:
Azt a nemzetet és azt az országot pedig, a mely nem szolgál néki, Nabukodonozornak, a babiloni királynak, és a ki nem teszi nyakát a babiloni király jármába: fegyverrel és éhséggel és döghalállal verem meg azt a nemzetet, azt mondja az Úr, míglen kiirtom őket az ő kezével.


text:
Ti azért ne hallgassatok a ti prófétáitokra, se jövendőmondóitokra, se álommagyarázóitokra, se varázslóitokra, se szemfényvesztőitekre, a kik ezt mondják néktek: Ne <f>[6†]</f> szolgáljatok a babiloni királynak.


text:
Mert ők hazugságot prófétálnak néktek, hogy messze vigyelek titeket a ti földetekből és kiűzzelek titeket, és elveszszetek!


text:
Azt a nemzetet pedig, a mely nyakára veszi a babiloni király jármát és szolgál néki, az ő földében hagyom, azt mondja az Úr, és míveli azt és lakozik benne.


text:
Sőt Sedékiásnak, a Júda királyának is mind e beszédek szerint szólottam, mondván: Vegyétek nyakatokra a babiloni királynak jármát, és szolgáljatok néki és az ő népének, és éltek!


text:
Miért halsz meg te és a te néped fegyver miatt, éhség és döghalál miatt, a mint szólott az Úr az <f>[7†]</f> olyan népről, a mely nem szolgál a babiloni királynak?


text:
Ne hallgassatok hát a próféták szavaira, a kik így szólnak néktek: Ne szolgáljatok a babiloni királynak; mert ők hazugságot <f>[8†]</f> prófétálnak néktek.


text:
Mert nem küldöttem őket, azt mondja az Úr, hanem ők az én nevemben hazugságot prófétálnak, hogy kiűzzelek titeket, és elvesszetek ti és a próféták, a kik prófétálnak néktek.


text:
A papoknak és ez egész népnek is így szóltam: Ezt mondja az Úr: Ne hallgassatok a ti prófétáitok szavaira, a kik prófétálnak néktek, mondván: Ímé, az Úr házának edényei <f>[9†]</f> visszahozatnak Babilonból most mindjárt, mert hazugságot prófétálnak ők néktek:


text:
Ne hallgassatok rájok; szolgáljatok a babiloni királynak, és éltek; miért legyen e város pusztasággá?


text:
Ha ők próféták és ha nálok van az Úrnak igéje: imádkozzanak most a Seregek Urának, hogy az edények, a melyek <i>még</i> az Úr házában és a Júda királyának házában és Jeruzsálemben maradtak, ne jussanak Babilonba;


text:
Mert ezt mondja a Seregek Ura az oszlopok <f>[10†]</f> felől, a tenger felől, az állványok felől és az edények maradéka felől, a melyek <i>még</i> e városban maradtak,


text:
A melyeket el nem vitt Nabukodonozor, a babiloni király, mikor fogságba vivé <f>[11†]</f> Jékóniást, Jojákimnak, a Júda királyának fiát Jeruzsálemből Babilonba, és Júdának és Jeruzsálemnek minden fő népét;


text:
Bizony ezt mondja a Seregek Ura, Izráelnek Istene az edények felől, a melyek megmaradtak az Úrnak házában és a Júda királyának házában és Jeruzsálemben:


text:
Babilonba <f>[12†]</f> vitetnek, és ott lesznek mindama napig, a melyen <f>[13†]</f> meglátogatom őket, azt mondja az Úr; és felhozom azokat, és visszahozom azokat e helyre.


text:
<pb/>És abban az esztendőben, Sedékiás, Júda királya uralkodásának kezdetén, a negyedik esztendőben, az ötödik hónapban monda nékem Hanániás (Azúrnak fia, a próféta, a ki Gibeonból való vala) az Úrnak házában, a papok és az egész nép szemei előtt, mondván:


text:
Teljes két esztendő mulva visszahozom e helyre az Úr házának mindamaz edényeit, a melyeket elvitt innen Nabukodonozor, a babiloni <f>[1†]</f> király, és bevitt Babilonba.


text:
És Jékóniást, Jojákimnak, a Júda királyának fiát és mindama júdabeli foglyokat, a kik elvitettek Babilonba, visszahozom én e helyre, azt mondja az Úr; mert eltöröm a babiloni király jármát.


text:
Akkor monda Jeremiás próféta Hanániás prófétának a papok és az egész nép szemei előtt, a mely ott áll vala az Úrnak házában;


text:
Mondá pedig Jeremiás próféta: Úgy legyen, úgy cselekedjék az Úr: teljesítse az Úr a te beszédeidet, a melyekkel prófétálád, hogy az Úr házának edényei és a foglyok is mind visszahozatnak Babilonból e helyre,


text:
A próféták, a kik előttem és előtted eleitől fogva voltak, sok ország ellen és nagy királyságok ellen, hadról, veszedelemről és döghalálról prófétáltak.


text:
A mely próféta a békességről prófétál, mikor beteljesedik <f>[2†]</f> a próféta beszéde, <i>akkor</i> ismertetik meg a próféta, ha az Úr küldötte-é azt valóban?


text:
És szóla Hanániás az egész nép előtt, mondván: Ezt mondja az Úr: Így töröm le Nabukodonozornak, a babiloni királynak jármát két esztendei idő mulva minden nemzet nyakáról: és elméne Jeremiás próféta a maga útjára.


text:
És szóla az Úr Jeremiásnak, miután letöré Hanániás próféta a Jeremiás próféta nyakáról a jármot, mondván:


text:
Menj el, és beszélj Hanániással, mondván: Ezeket mondja az Úr: A fajármot eltörted, de csináltál helyébe vasjármokat.


text:
Mert ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Vasjármot vetettem mind e nemzetek nyakára, hogy szolgáljanak Nabukodonozornak, a babiloni királynak, és szolgálnak néki, sőt a mezei állatokat <f>[4†]</f> is néki adom.


text:
És monda Jeremiás próféta Hanániás prófétának: Halld csak, Hanániás! nem az Úr küldött téged, és te <f>[5†]</f> hazugsággal biztatod e népet.


text:
Azért így szól az Úr: Ímé, én elküldelek téged a föld színéről, meghalsz ez esztendőben: <f>[6†]</f> mert pártütőleg szóltál az Úr ellen.


text:
<pb/>Ezek ama levél szavai, a melyet Jeremiás próféta külde Jeruzsálemből a fogságban <f>[1†]</f> való vének maradékainak, és a papoknak és a prófétáknak, és az egész népnek, a melyet fogva vitt vala el Nabukodonozor Jeruzsálemből Babilonba.


text:
(Miután Jékóniás király és a királyné és az udvari szolgák, Júda és Jeruzsálem fejedelmei és az ács és a kovácsmester kijövének Jeruzsálemből.)


text:
Elasának a Sáfán fiának, és Gamariának a Hilkiás fiának keze által, a kiket Sedékiás, <f>[2†]</f> Júda királya küldött Nabukodonozorhoz, a babiloni királyhoz Babilonba, mondván:


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene mindama foglyoknak, a kiket Jeruzsálemből Babilonba vitettem:


text:
Vegyetek magatoknak feleségeket és szűljetek fiakat és leányokat, és a fiaitokat is házasítsátok meg, a leányaitokat pedig adjátok férjhez, és szűljenek fiakat és leányokat, és szaporodjatok meg ott, és meg ne kevesedjetek.


text:
És igyekezzetek a városnak jólétén, a melybe fogságra küldöttelek titeket, és könyörögjetek érette az Úrnak; mert annak jóléte lesz a ti jólétetek.


text:
Mert ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Ne <f>[3†]</f> hitessenek el titeket a ti prófétáitok, a kik közöttetek vannak, se a ti jövendőmondóitok, és ne figyelmezzetek a ti álmaitokra, a melyeket álmodoztok.


text:
Mert ezt mondja az Úr: Mihelyt eltelik Babilonban a <f>[4†]</f> hetven esztendő, meglátogatlak titeket és betöltöm rajtatok az én jó szómat, hogy visszahozzalak titeket e helyre.


text:
Mert én tudom az én gondolatimat, a melyeket én felőletek gondolok, azt mondja az Úr; békességnek és nem háborúságnak gondolata, hogy kivánatos véget adjak <f>[5†]</f> néktek.


text:
És megtaláltok engem, azt mondja az Úr, és visszahozlak <f>[7†]</f> a fogságból, és összegyűjtlek titeket minden nemzet közül és mindama helyekről, a hová kiűztelek titeket, azt mondja az Úr, és visszahozlak e helyre, a honnan számkivetettelek titeket.


text:
Mert ezt mondja az Úr a királynak, a ki Dávid székében ül, és az egész népnek, a mely e városban lakik, <i>tudniillik</i> a ti atyátok fiainak, a kik nem mentek el veletek a fogságra:


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Ímé, én reájok küldöm a fegyvert, az éhséget és a döghalált, és olyanokká teszem őket, a milyenek a keserű <f>[8†]</f> fügék, a melyek a rosszaság miatt ehetetlenek.


text:
És üldözöm őket <f>[9†]</f> fegyverrel, éhséggel és döghalállal, és rettenetessé teszem őket a föld minden országára, átokká és csudává és szörnyűséggé és mindama nemzetnek gúnyjává, a melyek közé kivetettem őket.


text:
Azért mert <f>[10†]</f> nem hallgattak az én beszédeimre, azt mondja az Úr, a melyeket én üzentem nékik az én szolgáim, a próféták által, jó reggel elküldvén, de nem hallgattátok, azt mondja az Úr.


text:
Ti azért, ti foglyok, halljátok meg az Úrnak szavát mindnyájan, a kiket Jeruzsálemből Babilonba küldtem.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene Akhábra a Kolája fiára, és Sedékiásra a Mahásiás fiára, a kik hamisan prófétálnak néktek az én nevemben: Ímé, én odaadom őket Nabukodonozornak, Babilon királyának kezébe, és szemeitek láttára megöli őket.


text:
És mind azokról vesznek átokformát a Júdából való foglyok, a kik Babilonban vannak, mondván: Tegyen téged az Úr olyanná, mint Sedékiást és mint Akhábot, a kiket tűzzel égetett meg a babiloni király.


text:
Mert istentelenséget cselekedtek Izráelben, és paráználkodtak az ő felebarátjaik feleségével, és az én nevemben hazugságot szóltak, a mit nem parancsoltam nékik. Én pedig tudom azt, és bizonyság vagyok, azt mondja az Úr!


text:
Így szól a Seregek Ura, az Izráel Istene, mondván: Mivelhogy te levelet küldöttél a magad nevével az egész néphez, a mely Jeruzsálemben van, és Sofóniás paphoz, a Mahásiás fiához; és az összes papokhoz, mondván:


text:
Az Úr tett téged pappá Jojáda pap helyébe, hogy felügyelők legyenek az Úr házában minden bolond férfiún, és prófétálni akarón, hogy vessed ezt a tömlöczbe és a kalodába.


text:
Sőt még hozzánk küldött Babilonba, ezt mondván: Hosszú lesz az! Építsetek házakat és lakjatok bennök, plántáljatok kerteket és éljetek azoknak gyümölcseivel.


text:
Küldj el mind a foglyokhoz, mondván: Ezt mondja az Úr a nehelámiti Semája felől: Mivelhogy prófétált néktek Semája, holott én nem küldtem őt, és hazugsággal biztatott titeket;


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ímé, én megfenyítem a nehelámiti Semáját és az ő magvát; nem lesz néki embere, a ki lakjék e nép között, és nem látja a jót, melyet én az én népemmel cselekszem, azt mondja az Úr; mert az Úr ellen <f>[12†]</f> való szót szólott.


text:
Ezt mondja az Úr, Izráel Istene, mondván: Mindama szókat, a melyeket mondottam néked, írd meg magadnak könyvben;


text:
Mert ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és visszahozom <f>[1†]</f> az én népemet, az Izráelt és Júdát, azt mondja az Úr, és visszahozom őket arra a földre, a melyet az ő atyáiknak adtam, és bírni fogják azt.


text:
Kérdjétek meg csak és lássátok, ha szűl-é a férfi? Miért látom minden férfi kezét az ágyékán, mintegy gyermekszűlőét, és miért változtak orczáik fakósárgává?


text:
Jaj! mert nagy <f>[2†]</f> az a nap annyira, hogy nincs hozzá hasonló; és háborúság ideje az Jákóbon; de megszabadul abból!


text:
És azon a napon, azt mondja a Seregek Ura, letöröm majd az ő <f>[3†]</f> igáját a te nyakadról, köteleidet leszaggatom, és nem szolgálnak többé idegeneknek.


text:
Hanem szolgálnak az Úrnak az ő Istenöknek, és Dávidnak <f>[4†]</f> az ő királyoknak, a kit feltámasztok nékik.


text:
Te azért ne félj, oh én szolgám Jákób, azt <f>[5†]</f> mondja az Úr, se ne rettegj Izráel; mert ímhol vagyok én, a ki megszabadítlak téged a messze földről, és a te magodat az ő fogságának földéből; és visszatér Jákób és megnyugoszik, és bátorságban lesz, és nem lesz, a ki megháborítsa.


text:
Mert veled vagyok én, azt mondja az Úr, hogy megtartsalak téged: mert véget vetek minden nemzetnek, a kik közé kiűztelek téged, csak <f>[6†]</f> néked nem vetek véget, hanem megfenyítelek téged ítélettel, mert nem hagylak egészen büntetés nélkül.


text:
Senki sincsen, a ki megítélje a te ügyedet, hogy bekösse <i>sebedet,</i> orvosságok és balzsam nincsenek számodra.


text:
Elfeledkezett rólad minden szeretőd, és nem keres téged: mert megvertelek ellenséges <f>[8†]</f> veréssel, kegyetlen ostorozással, a te bűnödnek sokaságáért, <i>és hogy</i> eláradtak a te vétkeid.


text:
Miért kiáltozol a te sebed miatt? veszedelmes a te sérülésed? a te bűnöd sokaságáért és vétkeidnek eláradásáért cselekedtem ezeket veled.


text:
Azért mindazok, a kik benyelnek téged, elnyeletnek, <f>[9†]</f> és valamennyi ellenséged mind fogságra jut: és a te fosztogatóidat kifosztottakká, és minden te zsákmánylóidat zsákmánynyá teszem.


text:
Mert orvosságot adok néked, és kigyógyítlak a te sérülésedből, azt mondja az Úr. Mert számkivetettnek hívtak téged, Sion; nincs, a ki tudakozódjék felőle.


text:
Ezt mondja az Úr: Ímé, visszahozom Jákób sátorának foglyait, és könyörülök az ő hajlékain, és a város felépíttetik az ő magas helyén, és a palota a maga helyén marad.


text:
És hálaadás és öröm szava jő ki belőlök, és megsokasítom őket és meg nem kevesednek, megöregbítem őket és meg nem kisebbednek.


text:
És az ő fiai olyanok lesznek, mint eleintén, <f>[10†]</f> és az ő gyülekezete erősen megáll az én orczám előtt, de megbüntetem mindazokat, a kik nyomorgatták őt.


text:
És az ő fejedelme ő belőle támad, és az ő uralkodója belőle jő ki, és magamhoz bocsátom őt, hogy közeledjék hozzám: mert kicsoda az, a ki szívét arra hajtaná, hogy hozzám jőjjön, azt mondja az Úr.


text:
Ímé, az Úrnak szélvésze, haragja tör elő, <i>és a</i> rohanó szélvész a hitetlenek fejére <f>[12†]</f> zúdul.


text:
Nem szűnik meg az Úr felgerjedt haragja, míg végbe nem viszi, és míg meg nem valósítja az ő szívének gondolatait. Az utolsó napokban értitek meg e dolgot.


text:
<pb/>Az időben, monda az Úr, Izráel minden nemzetségének Istene leszek, és ők az én népemmé lesznek.


text:
Ezt mondja az Úr: Kegyelmet talált a pusztában a fegyvertől megmenekedett nép, <i>az Isten ő előtte</i> menvén, hogy megnyugtassa őt, az Izráelt.


text:
Messzünnen <i>is</i> megjelent nékem az Úr, mert örökkévaló szeretettel szerettelek téged, azért terjesztettem reád az én irgalmasságomat.


text:
Újra felépítlek téged, és felépülsz, oh Izráel leánya. Újra felékesíted magadat, dobokkal és vígadók seregében jösz ki.


text:
Még szőlőket <f>[1†]</f> plántálsz Samariának hegyein; a kik plántálják a plántákat, élnek is azok gyümölcsével.


text:
Mert lészen egy nap, mikor a pásztorok kiáltnak az Efraim hegyén: Keljetek fel, és menjünk fel Sionba az Úrhoz, a mi Istenünkhöz.


text:
Mert ezt mondja az Úr: Énekeljetek Jákóbnak vígassággal, és ujjongjatok a nemzetek fejének. Hirdessétek dicséretét, és mondjátok: Tartsd meg Uram a te népedet, az Izráel maradékát.


text:
Ímé, én elhozom <f>[2†]</f> őket észak földéből, és összegyűjtöm őket a földnek széleiről, közöttök lesz vak, sánta, viselős és gyermek-szűlő is lesz velök, mint nagy sereg jőnek ide vissza.


text:
Siralommal <f>[3†]</f> jőnek és imádkozva hozom őket, vezetem őket a vizek folyásai mellett egyenes úton, hol el nem esnek, mert atyja leszek az Izráelnek, és az Efraim <f>[4†]</f> nékem elsőszülöttem.


text:
Halljátok meg az Úrnak szavát, ti pogányok, és hirdessétek a messzevaló szigeteknek, és ezt mondjátok: A ki elszórta az Izráelt, az gyűjti őt össze, és megőrzi, mint a pásztor a maga nyáját.


text:
És eljőnek és énekelnek a Sion ormán, és futnak az Úrnak javaihoz, búza, bor, olaj, juhok és barmok nyája felé, és az ő lelkök olyan lesz, mint a <f>[5†]</f> megöntözött kert, és nem bánkódnak többé.


text:
Akkor vígadoz a szűz a seregben, és az ifjak és a vének együttesen, és az ő siralmokat örömre fordítom, és megvígasztalom és felvidámítom őket az ő bánatukból.


text:
Ezt mondja az Úr: Szó hallatszott Rámában, sírás és keserves jajgatás; Rákhel <f>[6†]</f> siratta az ő fiait, nem akart megvígasztaltatni az ő fiai felől, mert nincsenek.


text:
Ezt mondja az Úr: Tartsd vissza szódat a sírástól és szemeidet a könyhullatástól, mert meglesz a te cselekedetednek jutalma, azt mondja az Úr, hiszen az ellenség földéből <f>[7†]</f> térnek vissza.


text:
Jól hallottam, hogy panaszolkodott Efraim: Megvertél engem és megverettetém, mint a tanulatlan tulok; téríts <f>[8†]</f> meg engem és megtérek, mert te vagy az Úr, az én Istenem.


text:
Mert azután, <f>[9†]</f> hogy megtérítettél engem, megbántam <i>bűnömet,</i> és miután megismertem magamat, czombomat vertem; szégyenkezem és pirulok, mert viselem az én ifjúságomnak gyalázatát.


text:
Avagy nem kedves fiam-é nékem Efraim? <f>[10†]</f> Avagy nem kényeztetett gyermek-é? Hiszen valahányszor ellene szóltam, újra megemlékeztem ő róla, azért az én belső részeim megindultak ő rajta, bizony könyörülök rajta, azt mondja az Úr!


text:
Rendelj magadnak útjelzőket, rakj útmutató oszlopokat, vigyázz az ösvényre, az útra, a melyen mentél, jőjj vissza Izráelnek leánya, jőjj vissza ide a te városodba!


text:
Meddig bújdosol, oh szófogadatlan leány? Mert az Úr új <i>rendet </i> <f>[11†]</f> teremt e földön. Asszony <f>[12†]</f> környékezi a férfit.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Újra e szókat mondják majd a Júda földén és az ő városaiban, mikor visszahozom az ő foglyaikat: Áldjon meg téged az Úr, oh igazságnak háza, oh szent hegy!


text:
Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és bevetem az Izráel házát és a Júda házát embernek magvával és baromnak magvával.


text:
És a miképen gondom volt arra, hogy kigyomláljam és elrontsam, letörjem és pusztítsam és veszedelembe sodorjam őket, azonképen vigyázok arra, hogy megépítsem és beplántáljam őket, azt mondja az Úr!


text:
Ama napokban <f>[13†]</f> nem mondják többé: Az atyák ették meg az egrest, és a fiak foga vásott el bele.


text:
Sőt inkább kiki a maga gonoszságáért hal meg; minden embernek, ki megeszi az egrest, tulajdon foga vásik el bele.


text:
<pb/>Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr; és új szövetséget <f>[14†]</f> kötök az Izráel házával és a Júda házával.


text:
Nem ama szövetség szerint, a melyet az ő atyáikkal kötöttem az napon, a melyen kézen fogtam őket, hogy kihozzam őket Égyiptom <f>[15†]</f> földéből, de a kik megrontották <f>[16†]</f> az én szövetségemet, noha én férjök maradtam, azt mondja az Úr.


text:
Hanem ez lesz a szövetség, a melyet e napok után az Izráel házával kötök, azt mondja az Úr: Törvényemet az ő belsejökbe helyezem, és az ő szívökbe írom be, és <f>[17†]</f> Istenökké leszek, ők pedig népemmé lesznek.


text:
És nem tanítja többé senki az ő felebarátját, és senki az ő atyjafiát, mondván: Ismerjétek meg az Urat, mert ők mindnyájan <f>[18†]</f> megismernek engem, kicsinytől fogva nagyig, azt mondja az Úr, mert megbocsátom <f>[19†]</f> az ő bűneiket, és vétkeikről többé meg nem emlékezem.


text:
Ezt mondja az Úr, a ki adta a napot, hogy világítson nappal, a ki törvényt <i>szabott</i> a holdnak és a csillagoknak, hogy világítsanak éjjel, a ki felháborítja a <f>[20†]</f> tengert és annak habjai zúgnak, Seregek Ura az ő neve:


text:
Ha eltünnek e <f>[21†]</f> törvények előlem, azt mondja az Úr, az Izráelnek magva is megszakad, hogy soha én előttem nép ne legyen.


text:
Ezt mondja az Úr: Ha megmérhetik az egeket ott fenn, és itt alant kifürkészhetik a föld fundamentomait: én is megútálom Izráelnek minden magvát, mindazokért, a miket cselekedtek, azt mondja az Úr!


text:
Ímé eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és felépíttetik a város az Úrnak a Hanániel tornyától fogva a szeglet kapujáig.


text:
És a holttesteknek <f>[22†]</f> és a hamunak egész völgye, és az egész mező a Kidron patakáig, a lovak kapujának szegletéig kelet felé az Úr szent helye lesz, nem rontatik el, sem el nem pusztíttatik soha örökké.


text:
<pb/>Az a szó, a melyet szóla az Úr Jeremiásnak, Sedékiásnak, a Júda királyának tizedik esztendejében: Ez az esztendő a Nabukodonozor tizennyolczadik esztendeje.


text:
És akkor megszállotta vala a babiloni király serege Jeruzsálemet, és Jeremiás próféta elzárva vala a tömlöcznek pitvarában, a mely a Júda királyának házában vala.


text:
Mert Sedékiás, a Júda királya záratta be őt, mondván: Miért prófétálsz te, ezt mondván: Ezt mondta az Úr: Ímé, én e várost a babiloni király kezébe adom és beveszi azt?


text:
És Sedékiás, a Júda királya, meg nem menekszik a Káldeusok kezéből, hanem a babiloni király <f>[1†]</f> kezébe adatik, és ennek szája szól amannak szájával, és ennek szemei látják amannak szemeit.


text:
És Babilonba viszi Sedékiást és ott lesz mindaddig, míg meg nem látogatom őt, azt mondja az Úr, hogyha hadakoztok a Káldeusok ellen, nem lesz jó dolgotok.


text:
Ímé, Hanameél, Sallumnak, a te nagybátyádnak fia hozzád megy, mondván: Vedd meg az én mezőmet, a mely Anatótban van, mert téged illet vér szerint, hogy megvegyed.


text:
Eljöve azért hozzám Hanameél, az én nagybátyámnak fia, az Úr beszéde szerint a tömlöcz pitvarához, és monda nékem: Kérlek, vedd meg az én mezőmet, a mely <f>[2†]</f> Anatótban, a Benjámin földén van, mert téged illet, mint örököst, és te reád néz vér szerint is, vedd meg hát magadnak. Akkor észrevevém, hogy az Úr szava ez.


text:
Azért megvevém Hanameéltől, az én nagybátyámnak fiától a mezőt, a mely Anatótban van, és kifizettem néki a pénzt, tizenhét ezüst siklust.


text:
Ezután kezembe vevém a vétel felől való levelet, a mely meg vala pecsételve a parancsolat és törvények szerint, és a közönséges <i>levelet </i>is.


text:
És a vétel felől való levelet odaadám Báruknak, a Néria fiának, a ki Mahásiás fia vala, Hanameélnek, az én nagybátyám <i>fiá</i>nak szemei előtt, és a tanúk szemei előtt, a kik be valának írva a vétel felől való levélbe, mindama júdaiak szemei előtt, a kik ülnek vala a tömlöcz pitvarában.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Vedd fel e leveleket, ezt a vételi levelet, mind a bepecsételtetett, mind a közönséges levelet, és tedd azokat cserépedénybe, hogy sok ideig elálljanak.


text:
Mert ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Még házakat, mezőket és szőlőket fognak venni e földön.


text:
<pb/>És könyörgék az Úrnak, miután odaadám a vétel felől való levelet Báruknak, a Néria fiának, mondván:


text:
Ah, ah, Uram Isten! Ímé te teremtetted a mennyet és földet a te nagy hatalmaddal és a te kiterjesztett karoddal, és semmi sincs lehetetlen előtted!


text:
A ki irgalmasságot <f>[3†]</f> cselekszel ezeríziglen, és a ki az atyák bűnéért az ő fiaik keblében fizetsz meg ő utánok, te nagy Isten, te hatalmas, a kinek neve Seregek Ura!


text:
Nagy <f>[4†]</f> tanácsú és hatalmas cselekedetű, a kinek szemei jól látják az ember<i>ek</i> fiainak minden <f>[5†]</f> útait, hogy kinek-kinek megfizess az ő útai szerint, és az ő cselekedeteinek gyümölcse szerint;


text:
A ki jeleket és csudákat tettél Égyiptom földén <i>és</i> mind e napiglan mind Izráel <i>föld</i>én, mind az embereken, és nevet szerzettél magadnak, a mint <i>ez</i> mai nap <i>is megvan. </i>


text:
És kihoztad a te népedet, az Izráelt Égyiptom <f>[6†]</f> földéből jelekkel és csudákkal, és hatalmas kézzel, és kinyújtott karral, és nagy rettegtetéssel.


text:
És nékik adtad e földet, a mely felől megesküdtél az ő atyáiknak, hogy adsz nékik tejjel és mézzel folyó földet.


text:
És bementek és birtokolták azt, mindazáltal nem hallgattak a te szódra, és nem jártak a te törvényeidben, a miket parancsoltál nékik, hogy megcselekedjék, azokból semmit sem cselekedtek, azért mind e gonoszt rájok borítottad.


text:
Ímé, a sánczok a városhoz érnek, hogy bevegyék azt, és e város odaadatik a Káldeusok kezébe, a kik megostromolják ezt fegyverrel, éhséggel és döghalállal. És a mit szólottál, meglett, ímé <f>[7†]</f> látod is.


text:
És mégis azt mondottad, Uram Isten, nékem: Végy magadnak <f>[8†]</f> mezőt pénzen, és legyenek tanúid felőle, holott a város a Káldeusok kezébe adatik.


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ímé, én odaadom e várost a Káldeusok kezébe, és Nabukodonozornak, a babiloni királynak kezébe, hogy bevegye azt.


text:
És bemennek a Káldeusok, a kik ostromolják e várost, és e várost felgyújtják tűzzel és felégetik azt, és a házakat is, a melyeknek tetején <f>[10†]</f> füstöltek a Baálnak és áldoztak idegen isteneknek, hogy engem haragra ingereljenek.


text:
Mert Izráel fiai és Júda fiai ifjúságoktól fogva csak azt cselekedték, a mi gonosz az én szemeim előtt, és az Izráel fiai csak haragra gerjesztettek engem az ő kezeik cselekedeteivel, azt mondja az Úr.


text:
Mert csak bosszúságomra és búsulásomra volt e város, attól a naptól fogva, a melyen építették azt, mind ez ideig, úgy hogy el kell azt törlenem az én színem elől.


text:
Az Izráel fiainak és a Júda fiainak minden bűnéért, a melyet cselekedtek, hogy felháborítsanak engem, ők magok, az ő királyaik, fejedelmeik, papjaik és prófétáik és Júda vitézei és Jeruzsálem polgárai.


text:
És háttal <f>[11†]</f> fordultak felém és nem arczczal, és tanítottam őket jó reggel, és noha tanítottam őket, <f>[12†]</f> nem voltak készek az intés befogadására.


text:
Sőt az ő útálatosságaikat behelyezték <f>[13†]</f> a házba, a mely az én nevemről neveztetik, hogy megfertőztessék azt.


text:
És magaslatokat emeltek a Baálnak, a Ben-Hinnom <f>[14†]</f> völgyében, hogy megáldozzák fiaikat és leányaikat a Moloknak, a mit nem parancsoltam nékik, és még csak nem is gondoltam, hogy ez útálatosságot megcselekedjék, hogy Júdát vétekre vigyék.


text:
És most azért azt mondja az Úr, Izráel Istene e városnak, a mely felől ti mondjátok: Odaadatik a babiloni király kezébe, fegyver, éhség és döghalál miatt:


text:
Ímé én összegyűjtöm őket mindama földekről, a melyekre kiűztem őket haragomban, felgerjedésemben és nagy bosszankodásomban, és visszahozom őket e helyre, és lakni hagyom őket bátorságban.


text:
És adok nékik <f>[16†]</f> egy szívet és egy útat, hogy mindenkor engem féljenek, hogy jól legyen dolguk, nékik és az ő fiaiknak ő utánok.


text:
És örökkévaló szövetséget kötök velök, hogy nem fordulok el tőlök és a velök való jótéteménytől, és az én félelmemet adom az ő szívökbe, hogy el ne távozzanak tőlem.


text:
És örvendezek bennök, <f>[17†]</f> ha jót cselekedhetem velök és biztosan beplántálhatom <f>[18†]</f> őket e földbe, teljes szívvel és teljes lélekkel.


text:
Mert ezt mondja az Úr: A miképen ráhoztam e népre mind e nagy veszedelmet, azonképen hozom rájok mind azt a jót, a miket én ő felőlök mondok.


text:
És vesznek <i>még</i> mezőt e földön, a mely felől ti ezt mondjátok: Pusztaság ez emberek nélkül, barmok nélkül, <i>és</i> odaadatik a Káldeusok kezébe.


text:
Pénzen vesznek mezőket, és beírják a levélbe, és megpecsételik, és tanukat állítanak a Benjámin földén, Jeruzsálem környékén és Júda városaiban, a hegyi városokban és a síkföldi városokban és a dél felé való városokban, mert visszahozom az ő foglyaikat, <f>[19†]</f> azt mondja az Úr.


text:
<pb/>Másodszor is szóla az Úr Jeremiásnak, mikor ő még fogva vala a <f>[1†]</f> tömlöcz pitvarában, mondván:


text:
Ezt mondja az Úr, a ki megteszi azt, az Úr, a ki megvalósítja azt, hogy megerősítse azt, Úr az ő neve.


text:
Kiálts hozzám és megfelelek, és nagy dolgokat mondok néked, és megfoghatatlanokat, a melyeket nem tudsz.


text:
Mert ezt mondja az Úr, az Izráel Istene, e városnak házai és a Júda királyának házai felől, a melyek lerontattak kosokkal és fegyverrel.


text:
Mikor elmentek, hogy vívjanak a Káldeusokkal, és hogy megtöltsék azokat emberek holttesteivel, a kiket én haragomban és bosszúállásomban megöltem, mivelhogy elrejtettem az én orczámat a várostól az ő sok gonoszságukért:


text:
Ímé, én hozok néki kötést és orvosságot, és <f>[2†]</f> meggyógyítom őket, és megmutatom nékik a békesség és hűség kincseit.


text:
És megtisztítom <f>[3†]</f> őket minden bűneiktől, a melyekkel vétkeztek ellenem, és megbocsátom <f>[4†]</f> minden bűneiket, a melyekkel vétkeztek ellenem, és a melyekkel gonoszul cselekedtek ellenem.


text:
És ez a város lészen nékem híremre, <f>[5†]</f> nevemre, örömömre, tisztességemre és dicséretemre e földnek minden nemzetsége előtt, a kik hallják mindama jót, a melyet én cselekszem velök, és félni és rettegni fognak mindama jóért és mindama békességért, a melyet én szerzek nékik!


text:
Ezt mondja az Úr: Hallatszani fog még e helyen (a mely felől ti ezt mondjátok: Pusztaság ez, emberek nélkül és barom nélkül való), a Júda városaiban és Jeruzsálem utczáiban, a melyek elpusztíttattak és ember nélkül és lakó nélkül és oktalan állat nélkül vannak,


text:
Örömnek szava és vígasság szava, vőlegény <f>[6†]</f> szava és menyasszony szava, és azoknak szava, kik ezt mondják: Dícsérjétek a Seregek Urát, mert jó az Úr, mert örökkévaló az ő kegyelme; a kik hálaáldozatot hoznak az Úr házába, mert visszahozom e föld népét a fogságból, mint annakelőtte, azt mondja az Úr.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: E puszta helyen, a melyen nincs ember és barom, és ennek minden városában pásztorok fognak még lakozni, a kik az ő juhaikat terelgetik.


text:
A hegyi városokban, a síkföldi városokban, a dél felől való városokban, a Benjámin földén, Jeruzsálem környékén és Júda városaiban még juhnyájak fognak átmenni a számlálónak <f>[7†]</f> keze alatt, azt mondja az Úr.


text:
<pb/>Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és megbizonyítom az én jó szómat, a melyet az Izráel házának és a Júda házának szóltam.


text:
Azokban a napokban és abban az időben sarjasztok Dávidnak igaz sarjadékot, és jogot és igazságot szerez e földön.


text:
Azokban a napokban megszabadul a Júda, <f>[8†]</f> és bátorságban lakozik Jeruzsálem, és így hívják majd őt: Az Úr a mi igazságunk.


text:
Mert ezt mondja az Úr: Nem vész ki a Dávid férfi <i>sarjadék</i>a, a ki az Izráel házának székébe üljön.


text:
És a lévita papok férfi <i>sarjadék</i>a sem vész ki előlem, a ki égőáldozatot áldozzon, és ételáldozatot égessen, és véres áldozatot készítsen mindenkor.


text:
Ezt mondja az Úr: Ha felbonthatjátok az én szövetségemet a nappal, és az én szövetségemet az éjszakával, hogy se nap, se éjszaka ne legyen az ő idejében:


text:
Az én szolgámmal, Dáviddal való szövetségem is <f>[9†]</f> felbomlik, hogy ne legyen fia, a ki uralkodjék az ő székében, és a lévita papokkal, az én szolgáimmal.


text:
Mint az ég <f>[10†]</f> serege meg nem számlálható, és a tenger fövenye meg nem mérhető, úgy megsokasítom az én szolgámnak, Dávidnak magvát, és a Lévitákat, a kik nékem szolgálnak.


text:
Nem vetted észre, mit szóla e nép? mondván: A két nemzetséget, a melyet az Úr kiválasztott vala, elveté, és az én népemet megútálták úgy, hogy többé ő előttök nem nemzet az.


text:
Ezt mondja az Úr: Ha szövetségem nem lesz a nappal és az éjszakával, és ha nem szabtam törvényeket az égnek és a földnek,


text:
Jákóbnak és az én szolgámnak, Dávidnak magvát is elvetem, úgy hogy az ő magvából senkit fel ne vegyenek, a ki uralkodjék Ábrahámnak, Izsáknak és Jákóbnak magván: mert visszahozom őket a fogságból, és megkegyelmezek nékik.


text:
<pb/>Az a beszéd, a melyet szólott az Úr Jeremiásnak, (mikor Nabukodonozor <f>[1†]</f> a babiloni király és az egész serege és a föld minden országa, a melyek az ő hatalma alatt valának, és a népek mind vívták vala Jeruzsálemet és minden városát) mondván:


text:
Ezt mondja az Úr, az Izráel Istene: Menj el, és mondd meg Sedékiásnak, a Júda királyának, és így szólj néki: Ezt mondja az Úr: Ímé, én odaadom e várost a babiloni király kezébe, és felgyújtja ezt tűzzel.


text:
És te el nem szaladsz az ő kezéből, hanem bizonynyal <f>[2†]</f> megfognak és kezébe adnak, és a te szemeid meglátják a babiloni királynak szemeit, és az ő szája a te száddal szól, és bemégy Babilonba.


text:
Mindazáltal halld meg az Úrnak szavát Sedékiás, Júda királya; ezt mondja az Úr te felőled: Nem halsz meg fegyver által.


text:
Békességben halsz meg, és a mint füstöltek <f>[3†]</f> a te atyáidnak, az előbbi királyoknak, a kik te előtted voltak, úgy füstölnek néked is, és így siratnak téged: Jaj uram! Mert én szóltam e szót, azt mondja az Úr.


text:
A babiloni király serege pedig vívja vala Jeruzsálemet és Júdának minden városát, a melyek megmaradtak vala, <i>tudniillik</i> Lákist <f>[4†]</f> és Azekát, mert a Júda városai közül csak ezek maradtak vala meg, mint erősített városok.


text:
Ez a beszéd, melyet szóla az Úr Jeremiásnak, minekutána Sedékiás király szövetséget köte az egész Jeruzsálembeli néppel, <f>[5†]</f> szabadságot hirdetvén köztük.


text:
Hogy kiki bocsássa <f>[6†]</f> szabadon szolgáját és kiki az ő szolgálóleányát a héber férfit és a héber leányt, hogy senki ne szolgáltasson közöttük az ő Júdabeli atyjafiával.


text:
És engedelmeskedtek mindnyájan a fejedelmek és az egész nép, a kik szövetséget kötöttek, hogy kiki szabadon bocsássa az ő szolgáját és kiki az ő szolgálóleányát, hogy senki azokkal ne szolgáltasson többé; és engedelmeskedtek és elbocsáták azokat.


text:
De azután elváltozának, és visszahozák a szolgákat és szolgálóleányokat, a kiket szabadon bocsátottak vala, és őket szolgákká és szolgálóleányokká tevék.


text:
Ezt mondja az Úr, Izráel Istene: Én szövetséget kötöttem a ti atyáitokkal azon a napon, a melyen kihoztam őket Égyiptom földéről, a szolgálatnak házából, mondván:


text:
Mikor a hét esztendő <f>[7†]</f> eltelik, kiki bocsássa el az ő héber atyjafiát, a ki néked eladatott vala és hat esztendeig szolgált téged; bocsássad őt magadtól szabadon. De nem hallgatának a ti atyáitok engemet, és fülöket sem hajtották erre.


text:
És ti ma megtértetek vala, és igazat cselekedtetek vala én előttem, kiki szabadságot hirdetvén az ő atyjafiának, és én előttem szövetséget kötöttetek abban a házban, a mely az én nevemről neveztetett.


text:
De elváltoztatok, és beszennyeztétek az én nevemet, és kiki visszahozta az ő szolgáját és kiki az ő szolgálóleányát, kiket egészen szabadon bocsátottatok vala, és igába vetettétek őket, hogy néktek szolgáitok és szolgáló leányaitok legyenek.


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ti nem hallgattatok reám, hogy kiki szabadságot hirdessen az ő atyjafiának és kiki az ő felebarátjának. Ímé, én hirdetek néktek szabadságot, azt mondja az Úr, a fegyverre, a döghalálra és az éhségre, és odaadlak titeket e föld minden <f>[8†]</f> országainak útálatára.


text:
És odaadom a férfiakat, a kik megszegték az én szövetségemet, a kik nem teljesítették a szövetség pontjait, a melyet előttem kötöttek vala tulokkal, a melyet ketté vágának és átmenének annak részei között,


text:
Júdának fejedelmeit és Jeruzsálem fejedelmeit, az udvari szolgákat és a papokat és a földnek minden népét, a kik átmentek a tulok részei között:


text:
Odaadom őket az ő ellenségeik kezébe, és az ő lelköket keresők kezébe, és az ő holttestök ez égi <f>[9†]</f> madaraknak és a föld vadainak lesznek eledelévé.


text:
Sedékiást, a Júda királyát és az ő fejedelmeit is odaadom <f>[10†]</f> az ő ellenségeiknek kezébe, és az ő lelköket keresők kezébe, és a babiloni király seregének kezébe, a mely <f>[11†]</f> eltávozik tőletek.


text:
Ímé, én parancsolok, azt mondja az Úr, és visszahozom őket e városra, és vívják azt, és beveszik és felgyújtják tűzzel, <f>[12†]</f> és pusztasággá teszem Júda városait, lakhatatlanokká.


text:
<pb/>Az a beszéd, a melyet szóla az Úr Jeremiásnak, Jojákimnak, <f>[1†]</f> Jósiás, Júda királya fiának idejében, mondván:


text:
Menj el a <f>[2†]</f> Rékábiták házához, és szólj velök, és vidd be őket az Úr házába, a kamarák egyikébe, és adj nékik bort inni.


text:
És mellém vevém Jaazániát, Jeremiásnak fiát, ki fia vala Habasániának, és az ő rokonait és minden fiait és a Rékábiták egész háznépét.


text:
És bevivém őket az Úr házába, a Hanán fiainak a kamarájába, ki Igdaliásnak, az Isten emberének fia vala, a mely a fejedelmek kamarája mellett vala, Mahásiásnak, Sallum fiának kamaráján felül, a ki az ajtónak őrizője vala.


text:
És a Rékábiták háza népének fiai elé borral telt kancsókat és poharakat tevék, és ezt mondám nékik: Igyatok bort!


text:
És felelének: Nem iszunk bort, mert Jónadáb, <f>[3†]</f> Rékábnak fia, a mi atyánk parancsolta nékünk, mondván: Ne igyatok ti bort soha, se a ti fiaitok.


text:
Se házat ne építsetek, se vetést ne vessetek, se szőlőt ne ültessetek, se ne tartsatok; hanem sátorokban lakjatok teljes életetekben, hogy sok ideig éljetek e földnek színén, a melyben ti jövevények vagytok.


text:
És hallgattunk Jónadábnak a Rékáb fiának, a mi atyánknak szavára mindabban, a miket parancsolt nékünk, hogy teljes életünkben bort ne igyunk mi, a mi feleségeink, a mi fiaink és a mi leányaink.


text:
Se házakat ne építsünk, hogy <i>azokban</i> lakjunk, se szőlőnk, se mezőnk, se vetésünk ne legyen nékünk.


text:
Hanem lakozzunk sátorokban. Hallgattunk azért, és a szerint cselekedtünk, a mint nékünk Jónadáb, a mi atyánk megparancsolta vala.


text:
Mikor pedig feljöve Nabukodonozor, a babiloni király a földre, akkor ezt mondánk: Jertek el, menjünk be Jeruzsálembe a káldeai sereg előtt és a Siriabeli sereg előtt; és Jeruzsálemben lakoztunk.


text:
Így szól a Seregek Ura, az Izráel Istene: Menj el, mondd meg a Júda férfiainak és Jeruzsálem lakosainak: Nem veszitek-é fel az intést, hogy hallgassatok az én beszédeimre? azt mondja az Úr.


text:
Jónadábnak, a Rékáb fiának intései teljesedtek, a melyekkel megparancsolta az ő fiainak, hogy bort ne igyanak, és mindez ideig sem ittak <i>bort;</i> mert hallgattak az ő atyjok parancsolatjára; én is szóltam néktek; szóltam pedig jó reggel, <f>[4†]</f> de nem engedtetek nékem.


text:
És elküldtem hozzátok minden én szolgámat, a prófétákat, és pedig jó reggel küldém, mondván: Kérlek, kiki <f>[5†]</f> térjen meg az ő gonosz útjáról, jobbítsátok meg cselekedeteiteket, és idegen istenek után ne járjatok, hogy nékik szolgáljatok, és lakoztok a földön, a melyet néktek és a ti atyáitoknak adtam, de fületeket sem hajtátok reá, és nem hallgattatok reám.


text:
Mivelhogy Jónadábnak, a Rékáb fiának fiai teljesítik az ő atyjoknak parancsolatját, melyet parancsolt vala nékik, e nép pedig nem hallgata reám;


text:
Azért ezt mondja az Úr, a Seregek Istene, az Izráel Istene: Ímé, én rábocsátom Júdára és Jeruzsálemnek minden lakóira mindama veszedelmet, <f>[6†]</f> a melyről szóltam nékik; azért mert szóltam nékik, de nem hallották, kiáltottam nékik, de nem feleltek.


text:
A Rékábiták házának pedig monda Jeremiás: Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Mivelhogy hallgattatok Jónadábnak, a ti atyátoknak parancsolatjára, és megtartottátok minden parancsolatját, és úgy cselekedtetek, a mint meghagyta volt néktek:


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Nem fogyatkozik el Jónadábnak, a Rékáb fiának maradéka, a ki előttem álljon mindenkor.


text:
<pb/>És Jojákimnak, <f>[1†]</f> a Jósiás fiának, Júda királyának negyedik esztendejében is szóla az Úr Jeremiásnak, mondván:


text:
Végy elő egy könyvet, és mind írd belé a szókat, a miket én szóltam néked az Izráel és a Júda ellen és minden nemzet ellen, a naptól fogva, a melyen szóltam néked a Jósiás <f>[2†]</f> ideje óta mind e napig.


text:
Hátha meghallja a Júda háza mindazokat a veszedelmeket, a melyeket én néki szerezni szándékozom, hogy kiki megtérjen az ő gonosz útáról, és megbocsássam az ő bűnöket és vétköket.


text:
És előhívá Jeremiás Bárukot, a Néria fiát, és megírá Báruk a Jeremiás szája után a könyvbe mindama szókat, a melyeket az Úr szólott vala néki.


text:
Azért te menj be, és a könyvből, a melyet az én számból írtál, olvasd el az Úrnak szavait a népnek hallatára az Úrnak házában bőjti napon, és az egész Júdának hallatára, a kik felgyülnek az ő városaikból, olvasd el nékik.


text:
Hátha az Úr elé száll könyörgésük, és mindenki megtér az ő gonosz útáról, mert nagy az Úr haragja és felháborodása, a melylyel szólott az Úr e nép ellen!


text:
Báruk pedig, a Néria fia, mind a szerint cselekedék, a mint néki Jeremiás próféta megparancsolta vala, elolvasván a könyvből az Úrnak szavát, az Úrnak házában.


text:
És Jojákimnak a Jósiás fiának, Júda királyának ötödik esztendejében, a kilenczedik hónapban bőjtre hívták fel az Úr elé az egész Jeruzsálem népét és az egész népet, a mely Júda városaiból jött vala fel Jeruzsálembe.


text:
És elolvasá Báruk a könyvből Jeremiás beszédeit az Úr házában Gamáriának, az írástudó Sáfán fiának szobájában a felső pitvarban, az Úr háza új <f>[3†]</f> kapujának nyílásában az egész nép hallatára.


text:
És leméne a király házába az írástudó szobájába, és ímé, ott ülnek vala mind a főemberek, Elisáma, az írástudó, és Dalajás, Semájának fia, és Elnátán, Akbórnak fia, és Gamária, Sáfánnak fia, és Sedékiás, Hanániásnak fia, és a többi főember is.


text:
És elbeszélé nékik Mikeás mindazokat, a melyeket hallott vala a könyvből, mikor olvasá Báruk a nép hallatára.


text:
Azért elküldék mind a főemberek Jéhudit, a ki Natániának fia vala, a ki Selémiának fia vala, a ki Kusinak fia vala, Bárukhoz, mondván: A könyvet, a melyből olvastál a nép hallatára, vedd kezedbe, és jövel. És kezébe vevé Báruk, a Néria fia a könyvet, és elméne hozzájok.


text:
És mondának néki: Ülj le csak és olvasd azt a mi fülünk hallatára, és elolvasá Báruk fülök hallatára.


text:
És mikor meghallák mind e szókat, megrettenve <i>tekintettek</i> egymásra, és mondának Báruknak: Bizony megjelentjük mind e szókat a királynak.


text:
Bárukot pedig kérdezék, mondván: Jelentsd meg csak nékünk, mimódon írtad mind e szókat az ő szájából?


text:
És mondának a főemberek Báruknak: Menj el, rejtőzzél el te és Jeremiás, és ne tudja senki, hol vagytok.


text:
És elmenének a királyhoz a pitvarba (és letevék a könyvet az írástudó Elisámának szobájában) és elmondák mind e szókat a király hallatára.


text:
És elküldé a király Jéhudit, hogy hozza el a könyvet; azért elhozá azt az írástudó Elisámának szobájából, és elolvasá azt Jéhudi a király hallatára és mindama főemberek hallatára, a kik a király előtt állnak vala.


text:
És mikor Jéhudi három vagy négy levelet elolvasott vala, elmetélé azt az írástudónak késével, és a tűzbe hajítá, a mely a tűzhelyen vala, mígnem az egész könyv megége a tűzben, a mely a tűzhelyen vala.


text:
Nem rettentek meg, sem ruhájokat nem szaggatták meg a király és valamennyi szolgája, a kik hallják vala mind e szókat.


text:
Sőt még Elnátán is és Delája és Gamária kérék a királyt, hogy a könyvet ne égesse meg, de nem hallgata rájok.


text:
Hanem meghagyá a király Jerákmeélnek, a Hammélek fiának, és Sérajának, az Azriel fiának, és Selémiának, az Abdéel fiának, hogy fogják el Bárukot, az írástudót, és Jeremiás prófétát, de az Úr <f>[4†]</f> elrejté őket.


text:
Szóla pedig az Úr Jeremiásnak, miután a király megégette vala a könyvet és a beszédeket, a melyeket Báruk a Jeremiás szájából írt vala, mondván:


text:
Térj vissza, végy magadnak más könyvet, és írd bele mind az elébbi szókat, a melyek az elébbi könyvben valának, a melyet Jojákim, a Júda királya megégetett.


text:
És Jojákimnak, a Júda királyának mondd meg: Ezt mondja az Úr: Te égetted meg a könyvet, mondván: Miért írtál ilyen szókat bele: Bizonyosan eljő a babiloni király, és elveszti e földet, és kipusztít belőle embert és állatot?


text:
Azért ezt mondja az Úr Jojákim felől, a Júda királya felől: Nem lesz néki, a ki a Dávid székébe üljön, és az ő holtteste <f>[5†]</f> elvettetik nappal a hévre, éjszaka pedig a dérre.


text:
És megbüntetem őt, és az ő magvát, és az ő szolgáit az ő bűneikért, és rájok bocsátom és a Jeruzsálembeli polgárokra és Júdának férfiaira mind azt a veszedelmet, a melyről szólottam nékik, de nem hallgattak meg.


text:
Azért más könyvet vőn Jeremiás, és adá azt Báruknak, az írástudó Néria fiának, és beírá abba a Jeremiásnak szájából minden szavát annak a könyvnek, a melyet Jojákim, a Júda királya megégetett vala a tűzben. És több dolgot is írának bele, hasonlókat az <i>elébbiekhez.</i>


text:
<pb/>Uralkodott pedig <f>[1†]</f> Sedékiás király, Jósiásnak fia, Kónia helyett, a ki Jojákimnak fia vala, kit Nabukodonozor, a babiloni király királylyá tett vala Júdának földében.


text:
De nem hallgatá sem ő, sem az ő szolgái, sem a föld népe az Úrnak szavát, a melyet szólott vala Jeremiás próféta által.


text:
És elküldé Sedékiás király Júkált, Selémiának fiát, és Sofóniást, Mahásiás papnak fiát Jeremiás prófétához, mondván: Kérlek, könyörögj mi érettünk az Úrnak, a mi Istenünknek.


text:
A Faraó serege pedig kijött Égyiptomból, és a Káldeusok, a kik megszállották Jeruzsálemet, meghallották e hírt ő felőlök, és <f>[2†]</f> elhagyták Jeruzsálemet.


text:
Ezt mondja az Úr, Izráel Istene: Ezt mondjátok a Júda királyának, a ki elküldött titeket én hozzám, hogy megkérdezzetek engem: Ímé, a Faraó serege, a mely kijött a ti segítségetekre, <f>[3†]</f> visszamegy Égyiptom földébe.


text:
Ezt mondja az Úr: Ne csaljátok meg magatokat, mondván: Bizonyoson elmennek mi rólunk a Káldeusok; mert nem mennek el.


text:
Mert ha a Káldeusoknak egész seregét megveritek is, a kik ostromolnak titeket, és közülök <i>csak</i> néhány megsebesült marad is: valamennyi felkél az ő sátorából, és megégetik e várost tűzzel.


text:
Jeremiás is kiindula Jeruzsálemből, menvén a Benjámin földére, hogy osztályrészt kapjon onnan a nép között.


text:
Mikor pedig ő a Benjámin kapujához <i>ére</i> és ott vala egy őr, a kinek neve Jériás vala, Selémiásnak fia, a ki Hanániásnak fia vala, megfogá az Jeremiás prófétát, és monda: Te a Káldeusokhoz szököl!


text:
És monda Jeremiás: Hazugság! Nem szököm a Káldeusokhoz; de nem hallgata rá. És Jériás megfogá Jeremiást, és vivé őt a fejedelmekhez.


text:
És a fejedelmek megharaguvának Jeremiásra, és megvereték őt, és veték a fogházba az írástudó Jónatán házába: mert azt rendelték vala fogháznak.


text:
Akkor elkülde Sedékiás király és előhozatá őt, és megkérdezé a király a maga házánál titkon, és monda: Van-é kijelentésed az Úrtól? Akkor monda Jeremiás: Van! És <i>azt is</i> mondá: A babiloni király kezébe adatol.


text:
Azután monda Jeremiás Sedékiás királynak: Mit vétettem ellened és a te szolgáid ellen és e nép ellen, hogy a fogházba vetettetek engem?


text:
És hol vannak a ti prófétáitok, a kik prófétáltak néktek, mondván: Nem jő el a babiloni <f>[5†]</f> király ti ellenetek és e föld ellen?


text:
Most halld csak, uram király, és hallgasd meg az én könyörgésemet, és ne küldj engem vissza az írástudó Jónatán házába, hogy ott ne haljak meg.


text:
Parancsolta azért Sedékiás király, hogy vessék Jeremiást a <f>[6†]</f> tömlöcz pitvarába, és adjanak néki naponként egy-egy darab kenyeret a sütők utczájából, a míg minden kenyér elfogy a városból. És ott marada Jeremiás a tömlöcz pitvarában.


text:
<pb/>De meghallá Safátiás Mattánnak fia, és Gedáliás Passúrnak fia, és Jukál a Selémiás fia, és Passúr a Melékiás fia a szókat, a melyeket szólott vala Jeremiás az egész népnek, mondván:


text:
Ezt mondja az Úr: A ki megmarad e városban, meghal fegyver miatt, éhség miatt és döghalál miatt, a ki pedig kimegy <f>[1†]</f> a Káldeusokhoz, él, és az ő élete nyereség lesz néki és él.


text:
És mondának a fejedelmek a királynak: Kérünk, ölettesd meg ezt az embert, mert megerőtleníti a vitézek kezeit, a kik megmaradtak a városban, és az egész nép kezeit, hogy efféle szókat szól nékik, mert ez az ember nem a nép megmaradására igyekszik, hanem veszedelmére.


text:
Azért elvivék Jeremiást, hogy bevessék Melkiásnak, a Hammélek fiának vermébe, a mely a tömlöcz pitvarában vala; és lebocsáták Jeremiást köteleken; a veremben pedig nem víz vala, hanem sár, és beesék Jeremiás a sárba.


text:
És meghallotta Ebed-Melek, a szerecsen, a ki udvari szolga vala (ő pedig a király házában vala), hogy Jeremiást a verembe vetették, a király pedig a Benjámin-kapuban ül vala.


text:
Uram, király! gonoszul cselekedtek azok az emberek mindazzal, a mit Jeremiás prófétával cselekedtek, a kik őt a verembe vetették; mert meghal ott éhen, mert nem lesz ezután semmi kenyér e városban.


text:
Parancsola azért a király Ebed-Meleknek, a szerecsennek, mondván: Végy magadhoz innét harmincz embert, és vedd fel Jeremiás prófétát a veremből, mielőtt meghalna.


text:
Vőn azért Ebed-Melek magához <i>harmincz</i> embert, és beméne a király házába, a kincstartó ház alá, és hoza onnét régi ruhadarabokat és elszakadozott posztókat, és alábocsátá azokat Jeremiásnak köteleken a verembe.


text:
És monda Ebed-Melek, a szerecsen, Jeremiásnak: Tedd a régi és elszakadozott ruhadarabokat hónod alá, a kötelek alá; és úgy cselekedék Jeremiás.


text:
Kivonták azért Jeremiást köteleken és kihozák őt a veremből, és lakék Jeremiás a tömlöcz pitvarában.


text:
Elkülde pedig Sedékiás király, és magához hozatá Jeremiás prófétát a harmadik ajtóig, mely vala az Úrnak házában, és monda a király Jeremiásnak: Téged valamiről kérdelek, semmi tagadást benne ne tégy!


text:
Monda pedig Jeremiás Sedékiásnak: Ha megjelentem néked, avagy nem bizonyosan megölsz-é engem? és ha tanácsot adok, nem hallgatsz rám.


text:
És megesküvék Sedékiás király Jeremiásnak titkon, mondván: Él az Úr, a ki teremtette nékünk <f>[2†]</f> e lelket, hogy nem öllek meg és nem adlak azoknak az embereknek kezébe, a kik keresik a te lelkedet!


text:
Akkor monda Jeremiás Sedékiásnak: Ezt mondja az Úr, a Seregek Istene, az Izráel Istene: Ha kimégy a babiloni király fejedelmeihez, él a te lelked, és e város nem égettetik meg tűzzel, hanem élsz te és a te házad népe.


text:
Ha pedig nem mégy ki a babiloni király fejedelmeihez, akkor e város a Káldeusok kezébe adatik, felégetik ezt tűzzel, te sem szaladsz el kezökből.


text:
Monda Sedékiás király Jeremiásnak: Félek én a Júdabeliektől, a kik átszöktek a Káldeusokhoz, hátha azok kezébe adnak engem, és csúfoskodnak rajtam!


text:
És monda Jeremiás: Nem adnak; kérlek, halld meg az Úrnak szavát, a melyet én mondok néked, és jó dolgod lesz, és él a te lelked.


text:
Ímé, minden asszony, a ki megmaradt vala a Júda királyának házában, kivitetik a babiloni király fejedelmeihez; és ezt mondják azok, hogy megcsaltak téged és erőt vettek rajtad a te jóakaró embereid, a te lábaid <i>most</i> beragadtak a sárba, ők <i>pedig</i> visszafordultak.


text:
Azért minden feleségedet és gyermekedet kiviszik a Káldeusoknak, te sem menekedel meg kezökből, hanem megfogatol a babiloni király kezével, és e várost felégeti tűzzel.


text:
Ha meghallják a fejedelmek, hogy beszéltem veled, és eljőnek hozzád és ezt mondják néked: Mondd meg csak nékünk, mit beszéltél a királynak, ne tagadj el abból tőlünk és nem ölünk meg téged, és mit monda néked a király?


text:
Ezt mondd nékik: Alázatosan könyörgék a királynak, hogy ne vitessen vissza Jónatán <f>[3†]</f> házába, hogy meg ne haljak ott.


text:
És a fejedelmek mind elmenének Jeremiáshoz és megkérdék őt, és egészen úgy felele nékik, a mint a király parancsolta vala: és hallgatással elmenének tőle, mert nem hallották vala a beszédet.


text:
És ott marada Jeremiás a tömlöcz pitvarában mind a napig, a melyen bevevék Jeruzsálemet, és ott vala, mikor bevevék Jeruzsálemet.


text:
<pb/>Sedékiásnak, <f>[1†]</f> a Júda királyának kilenczedik esztendejében, a tizedik hónapban eljöve Nabukodonozor, a babiloni király és egész serege Jeruzsálem ellen, és megszállák azt.


text:
Sedékiás tizenegyedik esztendejében, a negyedik hónapban, a hónap kilenczedikén ledűle a város <i>kőfala. </i>


text:
És bemenének a babiloni király fejedelmei mind és leülének a középső kapuban: Nergál-Sarézer, Samegár-Nebó, Sársekim, Rabsáris, Nergál-Sarézer, Rabmág és mind a többi fejedelmei a babiloni királynak.


text:
És mikor meglátta vala őket Sedékiás, a Júda királya és mind a vitézlő férfiak, <f>[2†]</f> elfutamodának és kimenének éjjel a városból a király kertjén át az ajtón, a két kőfal között, és kimenének a pusztába vivő úton.


text:
És űzék őket a káldeai seregek, és elfogák Sedékiást Jerikhó pusztájában, és elhozák őt és elvivék <f>[3†]</f> Nabukodonozornak, a babiloni királynak Riblába, Hamát földére, és ítéletet monda rája.


text:
És megölé a babiloni király Sedékiásnak fiait szeme láttára Riblában, és Júdának minden nemeseit is megölé a babiloni király.


text:
A király házát pedig és a nép házait felgyújták a Káldeusok tűzzel, és Jeruzsálem kőfalait leronták.


text:
A nép többi részét pedig, a mely a városban maradt vala: és a szökevényeket, a kik hozzá szöktek vala, a nép többi részét, a még megmaradottakat <f>[5†]</f> elvivé Nabuzáradán, a poroszlók feje, Babilonba.


text:
A nép szegényeit pedig, a kiknek semmijök sem vala, ott hagyá Nabuzáradán, a poroszlók feje, Júda földében, és ada nékik szőlőket és szántóföldeket azon a napon.


text:
<pb/>Jeremiás felől pedig parancsot ada Nabukodonozor, a babiloni <f>[6†]</f> király Nabuzáradánnak, a poroszlók fejének, mondván:


text:
Vedd őt magadhoz, és viselj gondot reá, és semmi bajt ne okozz néki, hanem azt cselekedd vele, a mit <f>[7†]</f> ő akar.


text:
És elkülde Nabuzáradán, a poroszlók feje, és Nebusázban, Rabsáris és Nergál-Sarézer, Rabmág és a babiloni királynak több főembere.


text:
Elküldének, <i>mondom,</i> és elhozák Jeremiást a tömlöcz pitvarából, és rábízák őt Gedáliásra, Ahikámnak, a Sáfán fiának fiára, hogy haza vigye őt, és lakozzék a nép között.


text:
Menj el, és szólj <f>[8†]</f> Ebed-Melekkel, a szerecsennel, mondván: Ezt mondja a Seregek Ura, Izráel Istene: Ímé, én beteljesítem e város kárára és nem javára mondott beszédeimet, és azon a napon szemeid előtt lesznek azok.


text:
És azon a napon megszabadítlak téged, azt mondja az Úr, és nem adatol amaz emberek kezébe, a kiktől félsz.


text:
Hanem bizonyára megszabadítlak téged, nem esel el fegyver miatt, és a lelked zsákmányul lesz néked, mert reménységed volt bennem, azt mondja az Úr.


text:
<pb/>Az a szózat, a melyet az Úr szóla Jeremiásnak, miután Nabuzáradán, a poroszlók feje elbocsátá őt Rámából. Mikor elvitte vala őt, ő is lánczokkal vala megkötözve a jeruzsálemi és júdai mindenféle foglyok között, a kik Babilonba vitetnek vala.


text:
És a poroszlók feje elvivé Jeremiást, és monda néki: Az Úr, a te Istened rendelte ezt a büntetést e hely ellen.


text:
És ráhozta és megcselekedte az Úr, a mint megmondotta vala. Mert vétkeztetek az Úr ellen, és nem hallgattatok az ő szavára, azért teljesedett be ti rajtatok e dolog.


text:
Mostan azért ímé, én téged ma megszabadítalak a láncztól, a mely a te kezeiden van; ha tetszik néked Babilonba jőnöd, jőjj velem, nékem pedig gondom lesz reád, <f>[1†]</f> ha pedig nem tetszik néked, hogy eljőjj velem Babilonba, maradj itt. Ímé, az egész föld előtted van, a hova jobbnak és helyesebbnek látszik menned, menj oda.


text:
(De ő még nem tér vala vissza.) Vagy menj vissza Gedáliáshoz, Ahikámnak, Sáfán fiának fiához, a kit a babiloni király tiszttartóvá tett Júda városaiban, és lakjál vele a nép között, vagy akárhová tetszik menned, oda menj. És ada a poroszlók feje néki étket és ajándékot, és elbocsátá őt.


text:
És elméne Jeremiás Gedáliáshoz, Ahikámnak <f>[2†]</f> fiához Mispába, és ott lakék vele a nép között, a kik megmaradtak a földön.


text:
<pb/>És mikor meghallotta a seregek minden vezetője, a kik a mezőn valának, ők magok és az ő embereik, hogy a babiloni király Gedáliást, Ahikámnak fiát tette tiszttartóvá az országban, és hogy reá bízta a férfiakat és az asszonyokat, a kisdedeket és a föld szegényeit azok közül, a kik Babilonba el nem vitettek vala;


text:
Elmenének Gedáliáshoz Mispába, tudniillik Ismáel, Natániának fia, és Jóhanán és Jónatán, Káreának fiai, és Serája, Tankumetnek fia, és a netofáti Efainak fiai, és Jazánia, Maakátnak fia, ők és az ő embereik.


text:
És Gedáliás, Ahikámnak, Sáfán fiának fia megesküvék nékik és az ő embereiknek, mondván: Ne féljetek a Káldeusoknak szolgálni, hanem lakozzatok e földön és szolgáljatok a babiloni királynak, és jó dolgotok lesz.


text:
És én ímé Mispában lakom, hogy szolgálatukra álljak a Káldeusoknak, a kik eljőnek hozzánk, ti pedig szedjetek össze bort és gyümölcsöt, és olajt is szerezzetek edényeitekbe, és lakjatok a ti városaitokban, a melyeket elfoglaltatok.


text:
És mindazok a Júdabeliek is, a kik a Moábitáknál, az Ammon <f>[3†]</f> fiainál, az Edomitáknál, és a kik akármely tartományban valának, meghallák, hogy a babiloni király Júdából maradékot hagyott, és hogy Gedáliást, Ahikámnak, Sáfán fiának fiát tette előttök tiszttartóvá.


text:
Azért haza jövének mindnyájan a Júdabeliek mindenünnen, a hova elfutottak vala, és eljövének a Júda földébe Gedáliáshoz Mispába, és bort és igen sok gyümölcsöt szerzének össze.


text:
És Jóhanán, Káreának fia, és a seregek minden vezetője, a kik a mezőn valának, szintén elmenének Gedáliáshoz Mispába.


text:
És mondának néki: Nem tudod-é, hogy Baálisz, az Ammoniták királya elküldötte <f>[4†]</f> Ismáelt, Natániának fiát, hogy téged megöljön? De nem hive azoknak Gedáliás, Ahikámnak fia.


text:
Jóhanán pedig, Káreának fia, titkolózva monda Gedáliásnak Mispában, mondván: Elmegyek és megölöm Ismáelt, Natániának fiát úgy, hogy senki se tudja. Miért oltaná el a te életedet? Hiszen a Júdabeliek, a kik te hozzád gyülekeztek vala, mind eloszlanak, és Júdának maradéka is elvész.


text:
És monda Gedáliás, Ahikámnak fia Jóhanánnak, a Kárea fiának: Ne cselekedd e dolgot, mert te hazugságot szólasz Ismáel felől!


text:
<pb/>És a hetedik hónapban csakugyan eljöve <f>[1†]</f> Ismáel, Natániának, Elisáma fiának fia, a ki királyi nemből és a király főemberei közül való vala, és tíz férfiú vele Gedáliáshoz, Ahikámnak fiához Mispába, és együtt étkezének Mispában.


text:
És felkele Ismáel, Natániának fia és a tíz férfiú, a kik vele valának, és megölék Gedáliást, Ahikámnak, a Sáfán fiának fiát szablyával, és megölé ő azt, a kit a babiloni király tiszttartóvá tett vala a földön!


text:
És mindazokat a Júdabelieket is, a kik Gedáliással valának Mispában, és a Káldeusokat is, a kik ott találtatának, <i>tudniillik</i> a vitézlő embereket, megölé Ismáel.


text:
Férfiak jövének Sikemből, Silóból és Samariából: nyolczvan férfiú levágott szakállal, megszaggatott ruhában és bevagdalt <i>testtel,</i> kezökben ételáldozat és tömjén, hogy áldozzanak az Úr házában.


text:
És kiméne eléjök Ismáel, Natániának fia Mispából, menés közben is sírván. És mikor eléjök ért vala, monda nékik: Jertek el Gedáliáshoz, Ahikámnak fiához.


text:
És mikor bementek vala a városba, megölé őket Ismáel, Natániának fia, <i>és hányá őket</i> az árokba, ő és a férfiak, a kik vele valának.


text:
De tíz ember találtaték ő közöttük, a kik ezt mondák Ismáelnek: Ne ölj meg minket, mert kincsünk van nékünk a mezőn, búza és árpa, olaj és méz és megtartóztatá magát, és nem ölé meg őket az ő atyjokfiaival.


text:
Az árok pedig, a melybe behányá Ismáel mindamaz emberek holttestét, a kiket megöle Gedáliással együtt, az, a melyet Asa király csinált vala Baása ellen, <f>[2†]</f> az Izráel királya ellen. Ismáel, Natániának fia megtölté ezt a megölettekkel.


text:
És fogságra vivé el Ismáel a nép egész maradékát, a mely Mispában vala, a király leányait és az egész népet, a mely Mispában hagyatott vala, kiket Nabuzáradán, a poroszlók feje Gedáliásra, Ahikámnak fiára bízott vala; foglyul ejté azért őket Ismáel, Natániának fia, és elindula, hogy az Ammon fiaihoz <f>[3†]</f> menjen.


text:
<pb/>És meghallá Jóhanán, Káreának fia és a seregek minden vezetője, a ki ő vele vala, azt az egész gonoszságot, a melyet Ismáel, Natániának fia cselekedett vala.


text:
És magokhoz vevék mind az embereket, és elmenének, hogy megvívjanak Ismáellel, Natániának fiával, és elérék őt a nagy víznél, a <f>[4†]</f> mely Gibeonnál vala.


text:
És mikor meglátta vala az egész nép, a mely Ismáellel vala, Jóhanánt, Káreának fiát és a seregnek minden vezetőjét, a kik vele valának, megörüle.


text:
És visszatére az egész nép, a melyet Ismáel elvitt vala Mispából, és visszatére és elméne Jóhanánhoz, Káreának fiához.


text:
És magához vevén Jóhanán, Káreának fia, és a seregnek minden vezetője, a kik ő vele valának, a nép minden maradékát, a melyet visszahoztak vala Ismáeltől, Natániának fiától Mispából, miután ez megölé Gedáliást, Ahikámnak fiát, az erős férfiakat, vitézeket és asszonynépeket és gyermekeket és udvari szolgákat, a kiket visszahozott vala Gibeonból:


text:
Elindulának és megállapodának Gérut Kimhámnál, a mely közel vala Betlehemhez, hogy elmenjenek és bemenjenek Égyiptomba,


text:
A Káldeusok miatt, mert félnek vala tőlök, mert Ismáel, Natániának fia megölte vala <f>[5†]</f> Gedáliást, Ahikámnak fiát, a kit a babiloni király tiszttartóvá tett vala a földön.


text:
<pb/>Eljöve pedig a csapatoknak minden tisztje, és Jóhanán, Káreának fia, és Jazánia, Ozániának fia, és az egész nép kicsinytől fogva nagyig,


text:
És mondának Jeremiás prófétának: Hallgasd meg alázatos kérésünket, és könyörögj érettünk az Úrnak, a te Istenednek mind e maradékért; mert kevesen maradtunk meg a sokaságból, mint a te szemeid <i>jól</i> látnak minket;


text:
És jelentse meg nékünk az Úr, a te Istened az útat, a melyen járjunk, és a dolgot, a mit cselekedjünk.


text:
És monda nékik Jeremiás próféta: Meghallottam. Ímé, én könyörgök az Úrnak, a ti Isteneteknek a ti beszédeitek szerint, és mindazt, a mit felel az Úr néktek, megjelentem néktek, el nem titkolok semmit tőletek.


text:
Ők pedig mondának Jeremiásnak: Az Úr legyen ellenünk tökéletes és igaz tanúbizonyság, ha nem mind ama beszéd szerint <f>[1†]</f> cselekszünk, a melylyel elküld téged mi hozzánk az Úr, a te Istened.


text:
Ha jó, ha rossz, hallgatni fogunk az Úrnak, a mi Istenünknek szavára, a melyért mi téged ő hozzá küldünk; hogy jó dolgunk legyen, mert mi hallgatunk az Úrnak, a mi Istenünknek szavára.


text:
És odahívá Jóhanánt, Káreának fiát, és a seregeknek minden tisztjét, a kik vele valának, és az egész népet kicsinytől fogva nagyig.


text:
És monda nékik: Ezt mondja az Úr, Izráelnek Istene, a kihez küldöttetek engem, hogy megjelentsem előtte a ti könyörgésteket:


text:
Ha állandóan megmaradtok e földön, felépítlek titeket és el nem rontlak, és elplántállak titeket és ki nem gyomlállak: mert megbántam a gonoszt, a mit cselekedtem veletek.


text:
Ne féljetek a babiloni királytól, a kitől <i>most</i> féltek, ne féljetek tőle, azt mondja az Úr; mert veletek vagyok, hogy megtartsalak és megszabadítsalak titeket az ő kezéből.


text:
És irgalmasságot cselekszem veletek, hogy irgalmas legyen hozzátok, és lakni hagyjon titeket a ti földeteken.


text:
Mondván: Nem! hanem Égyiptom földére megyünk be, a hol nem látunk harczot és nem hallunk trombitaszót, és kenyeret nem éhezünk, és ott lakozunk:


text:
Most azért halljátok meg az Úrnak szavát, Júdának maradékai! Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Ha ti <i>csak</i> orczáitokat fordítjátok <i>is úgy</i>, hogy bemenjetek Égyiptomba, és bementek, hogy ott tartózkodjatok:


text:
Akkor a fegyver, a melytől ti féltek, legott utólér benneteket <f>[2†]</f> Égyiptom földén, és az éhség is, a mitől rettegtek, körülvesz titeket Égyiptomban, és ott haltok meg.


text:
Mert az lesz, hogy mindazok a férfiak, a kik <i>úgy</i> fordítják orczájokat, hogy bemenjenek Égyiptomba, hogy ott tartózkodjanak, meghalnak fegyver, éhség és döghalál miatt, és egy sem marad meg közülök, és nem szabadul meg a veszedelemtől, a melyet én bocsátok reájok.


text:
Mert ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Miképen kiömlik az én haragom és búsulásom Jeruzsálem lakosaira, azonképen kiöntöm az én haragomat ti reátok, ha bementek Égyiptomba; és lesztek <i>ott</i> átok, csuda, szidalom, gyalázat, és többé nem látjátok e helyet!


text:
Az Úr szólott hozzátok, oh Júdának maradékai! Ne menjetek Égyiptomba; jól tudjátok meg, hogy bizonyságot tettem ma ellenetek.


text:
Mert magatokat <f>[3†]</f> csaljátok meg a ti szívetekben: mert ti küldöttetek engem az Úrhoz, a ti Istenetekhez, mondván: Könyörögj az Úrnak, a mi Istenünknek, és a mint <f>[4†]</f> szól az Úr, a mi Istenünk, úgy jelentsd meg nékünk, és akképen cselekszünk.


text:
Mikor pedig ma megjelentem néktek, nem hallgattok az Úrnak, a ti Isteneteknek szavára és egyáltalán azokra, a melyekért engem ti hozzátok küldött.


text:
Most azért tudjátok meg jól, hogy fegyverrel, éhséggel és döghalállal haltok meg a helyen, a hová kivánkoztok menni, hogy ott tartózkodjatok.


text:
<pb/>És a mint Jeremiás teljesen elmondta az egész népnek az Úr, az ő Istenök minden rendelését, melyekért az Úr, az ő Istenök küldötte vala ő hozzájok, mindazokat a rendeléseket, <i>mondom,</i>


text:
Akkor monda Azariás, Hosájának fia, Jóhanán, Káreának fia, és valamennyi kevély férfiak, mondván Jeremiásnak: Hazugságot szólsz te, nem küldött téged az Úr, a mi Istenünk, hogy ezt mondjad: Ne menjetek be Égyiptomba, hogy ott tartózkodjatok.


text:
Hanem Báruk, Nériának fia izgat téged mi ellenünk, hogy minket a Káldeusok kezébe adjon, hogy megöljenek minket, és vitessenek Babilonba.


text:
És nem hallgata Jóhanán, Káreának fia, sem a seregnek valamennyi tisztje, sem az egész nép az Úr szavára, hogy a Júda földén maradjanak.


text:
Hanem elvivé Jóhanán, Káreának fia, és a seregnek minden tisztje Júdának egész maradékát, a kik visszajöttek vala mindama <f>[1†]</f> nemzetek közül, a hová kiűzettek vala, hogy lakozzanak Júdának földében.


text:
A férfiakat és az asszonyokat, a gyermekeket és a király leányait és minden lelket, a melyet Nabuzáradán, a poroszlók feje hagyott vala Gedáliással, Ahikámnak, Sáfán fiának fiával, és Jeremiás prófétát és Bárukot, Nériának fiát.


text:
Végy a kezedbe nagy köveket, és rejtsd el azokat a sárba, a téglaégetőkemenczébe, a mely a Faraó házának ajtajában van Táfnesben, a Júdabeli emberek szeme láttára.


text:
És ezt mondd nékik: Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: <f>[2†]</f> Ímé, én elküldök és felhozom <f>[3†]</f> Nabukodonozort, a babiloni királyt, az én szolgámat, és az ő székét e kövekre teszem, melyeket elrejtettem, és azokra vonja fel az ő sátorát.


text:
És betör, és megveri Égyiptom földét, a ki halálra való, halálra, és a ki rabságra, rabságra, és a ki fegyverre, fegyverre <i>jut. </i>


text:
És tüzet gyújtok Égyiptom isteneinek <f>[4†]</f> házaiban, és felégeti azokat, és foglyokká teszi őket, és magára ölti Égyiptom földét, miképen a pásztor magára ölti ruháját, és kimegy onnan békességgel.


text:
És Bethsemesnek, a mely Égyiptom földében van, faragott képeit lerontja: és Égyiptom isteneinek házait tűzzel felégeti.


text:
<pb/>Az a szó, a mely lőn Jeremiáshoz, minden Júdabeliek felől, a kik laknak vala Égyiptom földében, a kik laknak vala Migdolban, Táfnesben, Nófban és Pátrosz földében, mondván:


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Ti láttátok mindazt a veszedelmet, melyet ráhoztam volt Jeruzsálemre és Júdának minden városaira, és ímé, azok most pusztává lettek, és senki <f>[1†]</f> sem lakozik bennök.


text:
Az ő gonoszságokért, a melyet cselekedtek, hogy felingereljenek engem, elmenvén, hogy áldozatot vigyenek és szolgáljanak az idegen isteneknek, a kiket ők nem ismernek vala, sem ti, sem a ti atyáitok.


text:
És elküldöttem hozzátok minden szolgámat, a prófétákat, és pedig jó reggel küldém el, mondván: Kérlek, ne cselekedjétek ez útálatos dolgot, a mit gyűlölök.


text:
De nem hallgattak, és a fülöket sem hajtották arra, hogy megtérjenek az ő gonoszságokból, és idegen isteneknek ne áldozzanak.


text:
Azért kiömlött az én bosszúm és az én haragom, és felgerjedt Júda városaiban és Jeruzsálem utczáin, és pusztasággá és sivataggá lőnek mind e napig.


text:
Most azért ezt mondja az Úr, a Seregek Istene, az Izráel Istene: Miért szereztek nagy veszedelmet a ti lelketek ellen, hogy kipusztítsatok közületek férfit és asszonyt, gyermeket és csecsemőt Júda kebeléből, hogy magatoknak még csak maradékot se hagyjatok;


text:
Ingerelvén engem a ti kezeitek alkotásaival, áldozván az idegen isteneknek Égyiptom földén, a melyre ti tartózkodni jöttetek be, hogy veszedelmet szerezzetek magatoknak, és hogy átokban és gyalázatban legyetek e földnek minden nemzeténél?


text:
Vajjon elfelejtkeztetek-é a ti atyáitok gonoszságairól és a Júda királyainak gonoszságairól és az ő feleségeiknek gonoszságairól és a ti gonoszságaitokról, a ti feleségeiteknek gonoszságairól, a melyeket Júdának földén cselekedtetek <f>[2†]</f> és Jeruzsálemnek utczáin?


text:
Nem alázták meg magokat mind e mai napig se, és nem féltek, sem az én törvényem szerint nem jártak, sem az én parancsolataim szerint, a melyeket előtökbe és a ti atyáitok elébe adtam.


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Ímé, én ellenetek fordítom orczámat <f>[3†]</f> veszedelemre, és hogy az egész Júdát kipusztítsam.


text:
És felveszem Júdának maradékát, a kik magok elé tűzték, hogy bemennek Égyiptom földére, hogy ott lakozzanak, és mindnyájan megemésztetnek Égyiptom földén, <f>[4†]</f> elesnek fegyver miatt, megemésztetnek éhség miatt, kicsinytől fogva nagyig: fegyver és éhség miatt halnak meg, és <f>[5†]</f> átokká, csudává, szidalommá és gyalázattá lesznek.


text:
És megfenyítem azokat, a kik Égyiptom földében lakoznak, miképen megfenyítettem a Jeruzsálem<i>beliek</i>et fegyverrel, éhséggel és döghalállal.


text:
És a Júda maradékai közül, a kik ide jöttek, hogy Égyiptom földében tartózkodjanak, senki sem menekül és szabadul meg, hogy visszatérjen Júdának földébe, a hova lelkök hajtja őket, hogy oda visszatérjenek és ott lakozzanak; mert nem térnek vissza, hanem csak a kik menekülnek.


text:
És felelének Jeremiásnak mindama férfiak, a kik tudják vala, hogy az ő feleségeik az idegen isteneknek áldozának, és mindazok az asszonyok, a kik ott állnak vala nagy tömegben, és az egész nép, a mely Égyiptom földén, Pátroszban lakozik vala, mondván:


text:
Hanem csak azt cselekeszszük, a mit mi a mi szánkkal fogadtunk, hogy <f>[6†]</f> füstölő áldozatot viszünk az ég királynéjának, és néki italáldozattal áldozunk, miképen cselekedtünk mi és a mi atyáink és a mi királyaink és a mi fejedelmeink Júda városaiban <f>[7†]</f> és Jeruzsálemnek utczáin, mert akkor beteltünk <f>[8†]</f> kenyérrel, és jó dolgunk volt, és semmi rosszat nem láttunk.


text:
De a mióta nem áldozunk többé az ég királynéjának füstöléssel, és nem viszünk néki italáldozatot: mindenben szűkölködünk, és fegyver és éhség miatt emésztetünk.


text:
És hogyha mi az ég királynéjának füstölve áldozunk és néki italáldozatot viszünk: vajjon a mi <f>[9†]</f> férjeink híre nélkül csinálunk-é néki béleseket, hogy őt tiszteljük, és néki itali áldozatot vigyünk?


text:
Szóla azért Jeremiás az egész népnek, a férfiaknak és az asszonyoknak és az egész népnek, a kik e szót felelték néki, mondván:


text:
Avagy a jó illatról, a melyet Júda városaiban és Jeruzsálem utczáin füstöltetek ti és a ti atyáitok, a ti királyaitok és a ti fejedelmeitek és a föld népe: nem arról emlékezett-é meg az Úr, és nem az jutott-é néki eszébe?


text:
És nem szenvedhette tovább az Úr a ti cselekedeteitek gonoszságát, az útálatosságok miatt, a melyeket cselekedtetek, és pusztasággá lett a ti földetek és csudává és átokká, annyira, hogy senki sem lakja mind e napig,


text:
A miatt, hogy füstölve áldoztatok, és vétkeztetek az Úr ellen, és nem hallgattatok az Úr szavára, és az ő törvénye és az ő parancsolatai és az ő tanúbizonyságai szerint nem jártatok, azért következett ti reátok ez a veszedelem mind e napig.


text:
Monda továbbá Jeremiás az egész népnek és az összes asszonyoknak: Halljátok meg az Úr szavát mind, ti Júdabeliek, kik Égyiptom földén vagytok.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene, mondván: Ti és a ti feleségeitek szóltatok a ti szájatokkal, és végbevittétek a ti kezeitekkel, mondván: Bizonyára teljesítjük a mi fogadásainkat, a melyeket fogadtunk az ég királynéjának, hogy füstölve áldozzunk, és néki italáldozatot vigyünk. Megerősítvén <f>[10†]</f> megerősítettétek a ti fogadásaitokat, és megcselekedvén megcselekedtétek a ti fogadásaitokat.


text:
Azért halljátok meg az Úr szavát mind, ti Júda<i>beliek,</i> a kik Égyiptom földében lakoztok: Ímé, én az én nagy nevemre megesküdtem, azt mondja az Úr, hogy egyetlen Júdabeli férfiú szája sem fogja az én nevemet kiejteni, mondván: Él az Úr Isten, egész Égyiptom földén!


text:
Ímé, én vigyázok reájok az ő kárukra és nem javukra, és megemésztetik Júdának minden férfia, a kik Égyiptom földén vannak, fegyver miatt, éhség miatt, mígnem mind elfogynak.


text:
De a kik a fegyvertől megszabadulnak, visszatérnek Égyiptom földéről Júdának földére, szám szerint kevesen, és mind megtudják Júdának maradékai, a kik bementek Égyiptom földébe, hogy ott tartózkodjanak: melyik szó teljesedik be, az <f>[11†]</f> enyém-é vagy az övék?


text:
És ez lesz néktek a jel, azt mondja az Úr, hogy én meglátogatlak titeket ezen a helyen, hogy megtudjátok, hogy bizonyára megállanak az én beszédeim a reátok következendő veszedelem felől.


text:
Ezt mondja az Úr: Ímé, én odaadom Faraó Ofrát, Égyiptom királyát az ő ellenségeinek kezébe és az ő lelkét keresők kezébe, miképen odaadtam Sedékiást, a Júda királyát Nabukodonozornak, a babiloni királynak, az ő ellenségének és az ő lelkét keresőnek kezébe.


text:
<pb/>Az a szó, a melyet Jeremiás próféta szóla Báruknak, Néria fiának, mikor ő könyvbe írá e szókat Jeremiás szájából, Jójákimnak, <f>[1†]</f> Jósiás, Júdabeli király fiának negyedik esztendejében, mondván:


text:
Ezt mondottad: Jaj mostan nékem, mert az Úr az én bánatomra fájdalmat adott, elfáradtam az én fohászkodásomban, és nyugodalmat nem találtam.


text:
Ezt mondd néki: Ezt mondja az Úr: Ímé, a kiket én felépítettem, elrontom, és a kiket én beplántáltam, kiszaggatom, és pedig az egész földön.


text:
És te kivánsz-é magadnak nagyokat? Ne kivánj; mert ímé én veszedelmet bocsátok minden testre, ezt mondja az Úr, és a te lelkedet <f>[2†]</f> zsákmányul adom néked, minden helyen, a hová elmégy.


text:
Égyiptom felől, a Nékó Faraónak, Égyiptom királyának serege felől, a mely az Eufrátes folyó mellett, Kárkémisben vala, <f>[1†]</f> a melyet megvere Nabukodonozor, a babiloni király, Jójákimnak, Jósiás fiának, Júda királyának negyedik esztendejében:


text:
Nyergeljétek a lovakat, és üljetek fel ti lovasok, és legyetek sisakokban. Tisztítsátok a kopjákat, öltsétek fel a pánczélokat.


text:
Mit látok? Ők megriadva hátrálni kezdenek, vitézeik leveretnek és futásnak erednek, és vissza sem tekintenek! Mindenfelől félelem, azt mondja az Úr.


text:
Nem futhat el a <f>[2†]</f> gyors, és az erős sem menekülhet el; észak felé, az Eufrátes folyó mellett legyőzetnek és elhullanak.


text:
Égyiptom növekedik úgy, mint a folyóvíz és mint a megháborodott vizű folyamok, mert ezt mondja: Felmegyek, ellepem a földet, elvesztem a várost és a benne lakókat.


text:
Jőjjetek fel lovak, és zörögjetek szekerek, jőjjenek ki a vitézek, a szerecsenek <f>[3†]</f> és a Libiabeliek, a kik paizst viselnek, és a Lidiabeliek, a kik kézívet viselnek!


text:
Az a nap pedig az Úrnak, a Seregek Urának büntető napja, hogy bosszút álljon ellenségein. És a fegyver felemészt és jól lakik és megrészegül az ő vérökkel, mert áldozatja lesz az Úrnak, a Seregek Urának észak földén, az Eufrátes folyó mellett.


text:
Menj föl Gileádba, és végy balzsamot te szűz, Égyiptomnak leánya: hiába sokasítod az orvosságokat, nincs gyógyír számodra!


text:
Hallották a pogányok a te gyalázatodat, és a te kiáltásoddal betelt a föld, mert vitéz vitézbe ütközött, és mind a ketten együtt estek el.


text:
Az a szó, a melyet az Úr Jeremiás prófétához szólott, Nabukodonozornak, a babiloni királynak eljövetele <f>[4†]</f> felől az Égyiptom földének megverésére:


text:
Hirdessétek Égyiptomban és híreszteljétek Migdólban, híreszteljétek Nófban <f>[5†]</f> és Táfnesben, és ezt mondjátok: Állj elő, és készítsd fel magadat, mert fegyver emészti meg a te kerületeidet.


text:
Megsokasította a tántorgót, egyik a másikra hullott, és ezt mondották: Kelj fel, és menjünk vissza a mi népünkhöz és a mi szülőföldünkre az erőszakoskodó fegyver elől.


text:
Ezt kiáltják akkor: A Faraó, Égyiptom királya, a háborúság<i>nak</i> <i>királya,</i> elhaladta a rendelt időt.


text:
Élek én, azt mondja a király, a kinek a neve Seregek Ura, hogy mint a Táborhegy <i>áll</i> a hegyek között, és mint a Kármel a tenger között, úgy jő el.


text:
Készíts magadnak elköltözésre való edényeket, Égyiptom leányának lakosa, mert Nóf elpusztul és megég, lakatlanná lesz.


text:
Még zsoldosai is olyanok ő közöttök, mint a hízlalt borjúk, de ők is meghátrálnak, egyetemlegesen elfutnak, meg nem állanak, mert romlásuk napja jön reájok, az ő megfenyíttetésök ideje.


text:
Az ő szava mint a csúszó kígyóé, mert nagy sereggel indulnak, és szekerczékkel jőnek ellene, mint a favágók.


text:
Kivágják az ő erdejét, azt mondja az Úr, mert beláthatatlanok, mert többen lesznek mint a sáskák, és megszámlálhatatlanok.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Ímé, én megfenyítem Nó-Ammont és a Faraót és Égyiptomot és az ő <f>[6†]</f> isteneit és királyait, mind a Faraót, mind azokat, a kik bíznak benne.


text:
Odaadom őket az ő lelkök keresőinek kezébe, és Nabukodonozornak, a babiloni királynak kezébe, és az ő szolgáinak kezébe; de azután úgy lakoznak abban, mint azelőtt, azt mondja az Úr.


text:
És te ne félj, oh <f>[7†]</f> én szolgám Jákób, és ne rettegj Izráel, mert ímé, én megszabadítlak téged messziről, és a te magodat is az ő fogságuk földéről, és visszatér Jákób és megnyugszik és békességben lesz, és nem lesz, a ki megijeszsze.


text:
Ne félj te, oh én szolgám Jákób, azt mondja az Úr, mert én veled vagyok, mert véget vetek minden nemzetnek, a kik közé kivetettelek téged, néked pedig nem vetek véget, hanem megverlek téged ítélettel, mert nem hagyhatlak teljesen büntetés nélkül.


text:
<pb/>Az a szó, a melyet az Úr szóla Jeremiás prófétának a Filiszteusok felől, mielőtt <f>[1†]</f> megverte a Faraó Gázát.


text:
Ezt mondja az Úr: Ímé, víz indul meg északról, <i>és olyan</i> lesz, <i>mint</i> a kiáradott folyó, és elárasztja a földet és annak mindenét, a várost és annak lakosait, és kiáltanak az emberek, és a föld minden lakosa ordít.


text:
Ménei patáinak <f>[2†]</f> csattogó hangjától, szekereinek zörgésétől, kerekeinek zúgásától nem gondolnak az atyák a fiakra erejök ellankadása miatt.


text:
És a nap miatt, mely eljött, hogy elpusztítsa egész Filiszteát, kivágja Tírust és Szidont <i>és</i> segítségének minden megmaradt <i>töredékét,</i> mert az Úr elrontja Filiszteát, a Káftor <f>[3†]</f> szigetének maradékát.


text:
Kopaszság <f>[4†]</f> lepte meg Gázát, Askalon elnémult, maradéka az ő völgyüknek: meddig vagdalod magadat?


text:
Oh szablyája az Úrnak, meddig nem nyugszol meg? Rejtsd el magadat a te hüvelyedbe, nyugodjál meg és hallgass!


text:
Miképen nyughatik meg, holott az Úr parancsolt néki? Askalonra és a tenger partjára oda rendelte őt.


text:
<pb/>Moáb <f>[1†]</f> felől ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Jaj Nébónak, mert elpusztíttatott; megszégyenült, bevétetett Kirjátaim, Misgáb megszégyenült és elrémült.


text:
Nincs már dicsősége Moábnak Hesbonban, gonoszt gondoltak ő ellene, <i>mondván:</i> Jertek el és veszessük el őt, ne legyen nemzetség! Madmen te is elnémulsz, fegyver jár nyomodban!


text:
Mert a Luhit hágóján <f>[2†]</f> siralmat siralom ér, mert Horonáim lejtőin az ellenség hallatja vészkiáltását.


text:
Mivelhogy a te bizodalmad marháidban és kincseidben volt, te is bevétetel, és Kámós fogságra megy papjaival, fejedelmeivel együtt.


text:
És rátör a pusztító minden városra, egy város sem menekedik meg, és elvész a völgy, és feldúlatik a síkság, a mint megmondta az Úr.


text:
Adjatok szárnyat Moábnak, hogy repülvén elrepülhessen, mert az ő városai elpusztulnak, és senki sem lakik azokban.


text:
Nyugodtan élt Moáb gyermekségétől fogva, és pihent az ő <f>[4†]</f> seprejében, és edényből-edénybe nem öntötték és fogságra sem ment, azért maradt meg az íze rajta, és nem változott el az ő szaga.


text:
De ímé eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és rablókat bocsátok reá, a kik megrabolják őt, és megüresítsék edényeit, palaczkjait pedig összetörjék.


text:
És megszégyenül Moáb Kámós miatt, <f>[5†]</f> a mint megszégyenült Izráel háza Béthel <f>[6†]</f> miatt, a melyben bizodalma volt.


text:
Elpusztul Moáb, városai fellobbannak, válogatott ifjai pedig mészárszékre jutnak, azt mondja a király, a kinek neve Seregek Ura!


text:
Bánkódjatok miatta mindnyájan, a kik körülte vagytok, és mindnyájan, a kik ismeritek az ő nevét; mondjátok: Hogy eltört az erős vessző, a dicső pálcza!


text:
Szállj le a dicsőségből és ülj szomjan Dibonnak megmaradt leánya, mert a Moáb pusztítója feljött ellened, elrontja a te erősségeidet.


text:
Állj meg az úton, és nézz ide-oda Aroér lakosa, kérdezd meg a futót és a menekülőt, <i>és</i> ezt mondd: Mi történt?


text:
Megszégyenült Moáb, mert megtört. Ordítsatok <f>[7†]</f> és kiáltsatok! Hirdessétek Arnonban, hogy elpusztíttatott Moáb!


text:
Részegítsétek le őt, mert hősködött az Úr ellen, és heverjen Moáb az ő okádásában, és legyen csúfság ő is.


text:
Vajjon nem csúfod volt-é <f>[9†]</f> néked az Izráel? Avagy a lopók között találtatott, hogy mikor szólottál felőle, kevélyen hánytad magadat?


text:
Hagyjátok el a városokat, és lakjatok a kősziklákban, Moáb lakosai, és legyetek mint a galamb, a mely az odu száján belől rak fészket.


text:
Hallottuk a Moáb <f>[10†]</f> kevélységét: igen kevély; az ő felfuvalkodását és kevélységét, kérkedését, és az ő szívének elbizakodottságát.


text:
Én ismerem, azt mondja az Úr, az ő szertelenkedését, és az ő fecsegése nem igaz, és nem igaz a cselekedete sem.


text:
Azért jajgatok Moábon, és az egész Moábért kiáltok, a <f>[11†]</f> Kir-Heres férfiaiért nyög <i>az én lelkem. </i>


text:
Jobban siratlak téged, mint siratták Jaézert, a ki Sibmának szőlője! A te hajtásaid túlhatoltak a tengeren, a Jaézer tengeréig értek; a te nyári gyümölcseidre és a te szüretedre pusztító rontott.


text:
És eltünik az öröm és vígasság Kármelből és a Moáb földéről, és a kádakból kifogyasztom a bort, nem sajtolnak örömzajjal; az éneklő nem énekel.


text:
Hesbon kiáltása miatt Elealéig <i>és</i> Jáhásig felhat az ő szavok; <f>[12†]</f> Soártól fogva Horonáimig <i>és</i> Eglath-Selisájjáig, mert a Nimrim vize is elapad.


text:
És kifogyasztom Moábból, <f>[13†]</f> azt mondja az Úr, a ki a magaslaton áldozik és füstöt gerjeszt az ő isteneinek.


text:
Ezért zokog a szívem Moábért, mint a síp, <f>[14†]</f> és zokog szívem a Kir-Héres férfiaiért, mint a síp, mivelhogy a kincsek elvesztek, a miket gyűjtött.


text:
Mert minden fő <f>[15†]</f> kopasz, és minden szakál elnyiratott, minden kézen metélések, és <i>minden</i> derékon gyászruha.


text:
Moábnak minden házpadján és utczáján mindenütt siralom, mert összetörtem Moábot, mint az <f>[16†]</f> edényt, mely semmirekellő, azt mondja az Úr.


text:
Jajgatnak, <i>ezt mondván:</i> Hogy összezúzatott! Hogy fordult háttal Moáb, megszégyenülve! És csúffá lett Moáb, és rettentésére mindazoknak, a kik körülte vannak.


text:
Bevétettek a városok, és az erősségek elfoglaltattak, és a Moáb vitézeinek szíve olyan volt e napon, mint a vajudó asszonynak szíve.


text:
A ki elfut a félelem elől, a verembe esik, és a ki kijő a veremből, a tőrben fogatik meg, mert rábocsátom Moábra az ő megfenyítésének esztendejét, azt mondja az Úr.


text:
A Hesbon árnyékában állanak meg a hatalom elől futók; de <f>[18†]</f> tűz jő ki Hesbonból és láng Szihonnak közepéből, és elemészti Moábnak üstökét és a háborgó fiaknak koponyáját.


text:
Jaj néked Moáb! Elveszett Kámósnak <f>[19†]</f> népe, mert fiaid fogságra vitettek, és leányaid is fogságra.


text:
<pb/>Az Ammon <f>[1†]</f> fiai felől ezt mondja az Úr: Nincsenek-é Izráelnek fiai? Nincsen-é örököse néki? Miért birtokolja Milkom Gádot, és az ő népe miért lakik annak városaiban?


text:
Azért ímé eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és harczi riadót hallatok Rabbában <f>[2†]</f> az Ammon fiaival, és romhalommá lesz, és leányai tűzzel égettetnek meg, és Izráel birtokolja azokat, a kik <i>most</i> őt birtokolják, azt mondja az Úr.


text:
Ordíts Hesbon, mert elpusztíttatott Hái! Kiáltsatok Rabbáh leányai, öltözzetek gyászba, sírjatok és futkossatok a szorosokon, mert Milkom a fogságba megy, papjai és <f>[3†]</f> fejedelmei is vele együtt.


text:
Mit dicsekedel völgyeddel, völgyed bőségével, engedetlen leány, a ki az ő kincseiben bízik <i>és ezt mondja:</i> Kicsoda támad ellenem?


text:
Ímé én félelmet bocsátok reád, azt mondja az Úr, a Seregek Ura, minden szomszédod felől, és szétrebbentek egymástól, és nem lesz, a ki összegyűjtse az elszéledteket.


text:
<pb/>Ezt mondja a Seregek Ura Edom felől. Nincs bölcsesség többé <f>[4†]</f> Témánban? elveszett-é a tanács az értelmesektől? hiába valóvá lett-é az ő bölcsességök?


text:
Fussatok, forduljatok, rejtőzzetek el mélyen Dédán lakosai, mert Ézsau veszedelmét hozom ő reá az ő megfenyíttetésének <f>[5†]</f> idején.


text:
Ha szőlőszedők törnek reád, nem hagynak gerezdeket, ha éjjeli <f>[6†]</f> tolvajok: pusztítanak, a míg nékik tetszik.


text:
Bizony én mezítelenné teszem Ézsaut, titkait kijelentem, és el nem rejtőzhetik, magva elpusztul, és atyjafiai és szomszédai sem lesznek.


text:
Mert azt mondja az Úr: Ímé, a kiknek nem kell vala meginniok a pohárt, ugyancsak megiszszák; te pedig teljesen büntetlenül maradnál-é? Nem maradsz büntetlenül, mert bizonyára megiszod.


text:
Mert én magamra <f>[7†]</f> esküdtem meg, azt mondja az Úr, hogy útálattá és gyalázattá, pusztasággá és <f>[8†]</f> átokká lesz Boczra, és minden városa örökkévaló pusztasággá lesz.


text:
Hírt hallottam <f>[9†]</f> az Úrtól, és követ küldetett a nemzetekhez, a ki ezt mondja: Gyűljetek össze, induljatok ellene, és keljetek fel a harczra,


text:
A te könnyelműséged csalt meg téged és a te szíved kevélysége, a ki a sziklák hasadékaiban lakol, <i>és</i> elfoglaltad a halmok tetejét. Ha olyan magas helyen rakod is fészkedet, mint a saskeselyű, <f>[10†]</f> onnét is lerántalak téged, azt mondja az Úr.


text:
És pusztasággá lesz Edom, a ki csak átmegy rajta elálmélkodik, és sziszeget egész <f>[11†]</f> veresége felett.


text:
A mint Sodomának <f>[12†]</f> és Gomorának és az ő szomszédainak elsüllyedésekor <i>volt</i>, azt mondja az Úr, ott sem lakik <i>több </i>ember, és benne emberek fia nem tartózkodik.


text:
Ímé, mint oroszlán jön fel a Jordán erdőségéből az örök<i>zöld</i> legelőre, de hamarsággal kiűzöm őt onnan, és a kiválasztottat teszem azon fejedelemmé, mert kicsoda hozzám hasonló, és ki szab nékem törvényt, és kicsoda az a pásztor, a ki <f>[13†]</f> megállhat ellenem?


text:
Halljátok meg azért az Úr tervét, a melyet tervezett Edom felől, és az ő gondolatait, a melyeket gondolt Témán polgárai felől. Bizony <f>[14†]</f> elhurczolják őket, a juhnyáj kicsinyeit, bizony szörnyűködik rajtok a saját legelőjök.


text:
Ímé, feljő mint saskeselyű, és repül és szárnyait szétterjeszti Boczrán: és Edom vitézeinek szíve olyan lesz az napon, mint a vajudó asszony szíve.


text:
<pb/>Damaskus <f>[15†]</f> felől: Megszégyenült Emát és Arphád, mert gonosz hírt hallottak, és remegnek, mint a háborgó tenger, a mely nem nyughatik.


text:
Megrendült Damaskus, futáshoz készül és reszketés fogja el, szorongás és fájdalmak szállják meg őt, mint a szűlő asszonyt.


text:
De elhullanak az ő ifjai is az ő utczájokon, és minden harczoló ember levágatik azon a napon, azt mondja a Seregek Ura.


text:
<pb/>Kédárnak és Házornak országai felől, a melyeket megvert Nabukodonozor, a babiloni király, ezt mondja az Úr: Keljetek fel, menjetek fel Kédárra, és pusztítsátok keletnek fiait.


text:
Sátoraikat és nyájokat elveszik, és kárpitjaikat és minden edényöket és tevéiket elviszik, és ezt kiáltják feléjök: Rettegés köröskörül!


text:
Fussatok el, igen siessetek, rejtőzzetek el mélyen, Házornak lakói, azt mondja az Úr, mert tervet tervezett ellenetek Nabukodonozor, a babiloni király, és ellenetek gondolatot gondolt.


text:
Keljetek fel, menjetek a békességes nemzet közé, azok közé, a kik bátorságban lakoznak, azt mondja az Úr, sem kapujok, <f>[17†]</f> sem zárjok nincsen, egyedül laknak!


text:
Tevéik prédává lesznek, és az ő sok barmaik zsákmánynyá, és elszórom őket, e nyirott üstökűeket minden szél felé, és minden oldal felől veszedelmet hozok reájok, azt mondja az Úr.


text:
És Házor sakálok lakhelyévé lesz, örökkévaló pusztasággá, senki nem lakik ott, és embernek fia nem is tartózkodik azon.


text:
<pb/>Az Úr szava, a melyet szóla Jeremiás prófétának Elám felől, Sedékiásnak, <f>[18†]</f> a Júda királyának országlása kezdetén, mondván:


text:
És négy szelet hozok <f>[19†]</f> Elám ellen, az égnek négy határáról, és elszórom őket mindenik szél felé, és nem lesz nemzet, a kihez nem futnak az Elám szökevényei.


text:
És megrettentem Elámot az ő ellenségei előtt és az ő lelköknek keresői előtt, és veszedelmet hozok reájok, az én felgerjedt haragomat, azt mondja az Úr, és utánok bocsátom a fegyvert mindaddig, míg meg nem emésztem őket.


text:
És az én székemet Elámba helyezem, és kivesztem onnét a királyt és a fejedelmeket, azt mondja az Úr:


text:
<pb/>Az a szó, a melyet szóla az Úr Babilon felől és a Káldeusok földje felől, Jeremiás próféta által.


text:
Hirdessétek a nemzetek között és hallassátok, emeljétek fel a zászlót: hallassátok és el ne titkoljátok; ezt mondjátok: Bevétetett Babilon, megszégyenült Bél, letöretett <f>[1†]</f> Merodák, megszégyenültek az ő faragott képei, letörettek az ő bálványai.


text:
Mert északról nép jön fel ellene, pusztává teszi ez az ő földét, és nem lesz, a ki lakozzék benne; embertől fogva a baromig elfutnak, elmennek.


text:
Azokban <f>[2†]</f> a napokban, és abban az időben, azt mondja az Úr, eljőnek az Izráel fiai, ők és a Júda fiai együtt, sírva jönnek és mennek és keresik az Urat, az ő Istenöket.


text:
A Sion felől kérdezősködnek, arrafelé fordítják orczájokat. Eljőnek és oda adják magokat az Úrnak örök szövetségre, a mely feledhetetlen.


text:
Elveszett <f>[3†]</f> juhnyáj volt az én népem, pásztorai félrevezették őket, a hegyekben bujdostatták őket, hegyről halomra jártak, elfelejtkeztek az ő tanyájukról.


text:
A ki csak reájok talált, emésztette őket, és az ő elnyomóik ezt mondták: Nem vétkeztünk, mert vétettek az Úr ellen, pedig igazság otthona, atyáiknak reménysége volt az Úr.


text:
Fussatok ki <f>[4†]</f> Babilonból és jőjjetek ki Káldea földéből, és olyanok legyetek, mint a kecskebakok a nyáj előtt;


text:
Mert ímé, én nagy nemzetek gyülekezetét támasztom és hozom fel Babilonra <f>[5†]</f> északnak földéről, és sorakoznak ellene, legott bevétetik. Nyilai olyanok, mint a legyőzhetetlen vitézé, a ki nem tér vissza sikertelenül.


text:
Csak örüljetek, csak tomboljatok örökségem <f>[6†]</f> elpusztítói: csak ugrándozzatok, mint a nyomtató tinó, és nyerítsetek, mint a ménlovak.


text:
Megszégyenül a ti anyátok, a ti szűlőtök igen csúffá lesz: Ímé, a nemzetek seprejévé, pusztává, szárazfölddé, sivataggá lesz.


text:
Az Úr haragja miatt nem lakoznak rajta, hanem egészen pusztasággá lesz, a ki csak <f>[7†]</f> átmegy Babilonon, álmélkodik és sziszeget egész veresége felett.


text:
Sorakozzatok köröskörül Babilon ellen, mind ti ijjászok, lőjjetek reá, ne kiméljétek a nyilat; mert az Úr ellen vétkezett!


text:
Kiáltsatok reá köröskörül, kezét adta, lehullottak az ő szegletkövei, leromlottak az ő kőfalai: bizony az Úr büntetése ez; büntessétek meg őt, és a mint cselekedett, <f>[8†]</f> úgy cselekedjetek vele.


text:
Vágjátok ki Babilonból a magvetőt és a ki sarlót fog aratás idején; a gyilkos fegyver elől kiki az ő népéhez szalad, kiki az ő földe felé fut.


text:
Elszéledt juhnyáj az Izráel, oroszlánok kergették szét; először benyelte őt Assiria <f>[9†]</f> királya, végre pedig ez a Nabukodonozor, <f>[10†]</f> a babiloni király megtörte az ő csontjait.


text:
Azért ezt mondja a Seregek Ura, az Izráel Istene: Ímé, én megfenyítem a babiloni királyt és az ő földét, miként megfenyítém az assiriai <f>[11†]</f> királyt.


text:
És visszaviszem az Izráelt az ő lakhelyére, és Básánban legel és a Kármelen, és az Efraim hegyén és Gileádban megelégszik az ő lelke.


text:
Azokban a napokban és abban az időben, azt mondja az Úr, kerestetik az Izráel bűne, de nem <f>[12†]</f> lesz; a Júda vétkei, de nem találtatnak: mert kegyelmes leszek azokhoz, a kiket meghagyok.


text:
A kétszer pártütők földére menj fel, és a meglátogattatás lakóit <i>irtsd ki,</i> öljed és irtsad őket, azt mondja az Úr, és mind a szerint cselekedjél, a mint parancsoltam néked.


text:
Hogy elmúlott és összetört az egész föld <f>[13†]</f> pőrölye! milyen útálatossá lett Babilon a nemzetek között.


text:
Tőrbe ejtettelek téged, és meg is fogattál Babilon, de nem tudtad, utól érettél és megragadtattál, mert pörlekedtél az Úrral.


text:
Felnyitotta az Úr az ő tárházát, és előhozta az ő haragjának szereit: mert e cselekedet az Úré, a Seregek Uráé Káldea földén.


text:
Törjetek reá a szélekről, nyissátok fel az ő magtárait, tapodjátok őt, mint a kévét, és irtsátok ki, hogy ne legyen maradéka.


text:
Döfjétek le minden tulkát, le velök a vágóhídra! Oh jaj nékik; mert eljött az ő napjok, az ő megfenyíttetésök ideje!


text:
A futók és a Babilon földéből menekülők zaja megjelentik majd a Sionon az Úrnak a mi Istenünknek bosszúállását, az ő templomáért <f>[14†]</f> való bosszúállását.


text:
Gyűjtsetek össze Babilon ellen igen sokat, mindenkit a ki kézívet feszít, köröskörül járjatok ellene tábort, hogy senki el ne szaladhasson: fizessetek meg néki az ő cselekedete szerint, a mint ő cselekedett, úgy cselekedjetek vele; mert az Úr <f>[15†]</f> ellen kevélykedett, az Izráelnek Szentje ellen!


text:
Ímé, én ellened vagyok, te kevély, azt mondja az Úr, a <f>[16†]</f> Seregek Ura, mert eljött a te napod, a te megfenyítésed napja.


text:
És megbotlik a kevély és elesik, és senki nem lesz, a ki felköltse őt, és tüzet gyújtok az ő városaiban, hogy megemészsze azokat, a kik körülte vannak.


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Megnyomoríttattak az Izráel fiai és Júda fiai együtt és mindnyájan, a kik fogságra vitték őket, beléjök ragadnak, nem akarják <f>[17†]</f> őket elbocsátani.


text:
<i>De</i> az ő megváltójok erős, Seregek Ura az ő neve, bizonynyal felveszi az ő peröket, hogy megnyugtassa e földet, és Babilon lakóit megrettentse.


text:
Fegyver <i>lesz</i> a Káldeusokon, azt mondja az Úr, és Babilon lakóin és az ő fejedelmein és az ő bölcsein.


text:
Fegyver <i>lesz</i> az ő varázslóin, és megbolondulnak; fegyver <i>lesz</i> az ő vitézein, és elijednek.


text:
Fegyver <i>lesz</i> az ő lovain és szekerein és az egész egyveleg népen, a mely ő benne van, és hasonlók lesznek az asszonyokhoz. Fegyver <i>lesz</i> az ő kincsein, és elprédáltatnak.


text:
Szárazság <i>lesz</i> az ő vizein, és kiszáradnak, mert bálványok földe az, és faragott képekkel dicsekednek.


text:
Azért sakálok lakoznak ott baglyokkal, és struczmadárnak fiai lakoznak benne, és soha többé nem lakják azt, és nem lesznek lakosai nemzedékről nemzedékre.


text:
A mint felforgatta <f>[18†]</f> Isten Sodomát és Gomorát és az ő szomszéd városait, azt mondja az Úr, ép úgy nem lakik ott egy ember sem, és embernek fia sem lakja azt.


text:
Ívet és paizst ragadnak, kegyetlenek azok, és semmi irgalmasság nem lesz bennök, szavok mint a tenger zúgása, és lovakon jőnek, mind viadalra készek te ellened, te Babilon leánya!


text:
Hallja a babiloni király az ő híröket, és kezei elesnek, szorongás fogja el őt, fájdalom, mint a gyermekszűlőt.


text:
Ímé, mint a Jordán erdőségéből való oroszlán, <f>[19†]</f> úgy jön fel az örök<i>zöld</i> ligetre, de hamar kiűzöm őt arról, és a ki arra választatott, azt teszem azon fejedelemmé, mert kicsoda hasonlatos hozzám? és ki szab nékem törvényt, és ki az a pásztor, a ki ellenem álljon?


text:
Azért halljátok meg az Úr tervét, a melyet Babilon ellen tervezett, és az ő gondolatait, a melyeket Káldea ellen gondolt. Bizony <f>[20†]</f> elhajtják őket, a nyáj kicsinyeit, és álmélkodik felettök a legelő.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr: Ímé, én pusztító szelet támasztok Babilon ellen és azok ellen, a kik az én ellenségem szívében lakoznak.


text:
És szórókat küldök Babilon ellen, és felszórják őt, <f>[1†]</f> és földét kiüresítik, mert mindenfelől ellene lesznek a veszedelem napján.


text:
A kézívesre kézíves vonja fel íjját, és arra, a ki pánczéljába öltözik. Ne kedvezzetek ifjainak, öldössétek le egész seregét:


text:
Mert nem hagyatott el Izráel és Júda az ő Istenétől, a Seregek Urától, noha az ő földök rakva vétekkel az Izráelnek Szentje ellen.


text:
Fussatok <f>[2†]</f> ki Babilonból, és kiki mentse meg az ő lelkét, ne veszszetek el az ő gonoszságáért, mert az Úr bosszúállásának ideje ez, megfizet néki érdem szerint.


text:
Arany pohár volt Babilon az Úr kezében, a mely megrészegíté ez egész földet; nemzetek ittak az ő borából, azért bolondultak meg a nemzetek.


text:
Hamar <f>[3†]</f> elesett Babilon és összeomlott, jajgassatok felette, kössétek be balzsammal <f>[4†]</f> az ő sebét, hátha meggyógyul!


text:
Gyógyítottuk Babilont, de nem gyógyult meg. Hagyjátok el őt, és menjünk kiki a maga földére, mert az égig hatott az ő ítélete, és felemelkedett a felhőkig.


text:
Kihozta az Úr a mi igazságainkat, jertek és beszéljük meg Sionban az Úrnak, a mi Istenünknek dolgát.


text:
Élesítsétek a nyilakat, töltsétek meg a tegzeket; felindította az Úr a Médiabeli királyok lelkét, mert Babilon ellen van az ő gondolatja, hogy elveszesse azt, mert az Úr bosszúállása ez, az ő <f>[5†]</f> templomáért való bosszúállása.


text:
Babilonnak kőfalain tűzzétek ki a zászlót, erősítsétek meg az őrséget, szerezzetek vigyázókat, rendeljétek el a leseket: mert az Úr meggondolta és meg is cselekszi azokat, a miket szólott Babilon lakói ellen.


text:
Oh te, a ki lakozol a nagy vizek mellett, a kinek kincsed temérdek, eljött a te véged <i>és</i> a te rablásod határa!


text:
Megesküdt a Seregek Ura az <f>[6†]</f> ő lelkére, mondván: Bizony betöltelek téged emberekkel, mint sáskákkal, és diadalmas éneket énekelnek felőled.


text:
Az, a ki teremtette a földet <f>[7†]</f> az ő erejével, a ki megalapította a világot az ő bölcsességével, és kiterjesztette az egeket az ő értelmével.


text:
Egy szavával vizek zúgását szerez az égben, és felhőket visz fel a föld határairól, villámokat készít az esőhöz, és kihozza a szelet az ő tárházaiból.


text:
Minden ember bolonddá <f>[8†]</f> lett tudomány nélkül, minden ötvös megszégyenül a maga bálványa miatt, mert hazugság az ő öntése és nincs benne lélek.


text:
Nem ilyen <f>[9†]</f> a Jákób osztályrésze mert mindennek teremtője és az ő örökségének pálczája, Seregek Ura az ő neve!


text:
Pőrölyöm <f>[10†]</f> vagy te nékem, hadi fegyverem, és nemzeteket zúztam össze veled, és országokat vesztettem el veled.


text:
És általad zúztam össze a lovakat és lovagjaikat, és általad zúztam össze a szekeret és a benne ülőt.


text:
És összezúztam általad férfit és asszonyt, és összezúztam általad a vénet és a gyermeket, és összezúztam általad az ifjat és a szűzet,


text:
És összezúztam általad a pásztort és nyáját, és összezúztam általad a szántóvetőt és az ő igamarháját, és összezúztam általad a hadnagyokat és a főembereket.


text:
És megfizetek Babilonnak és Káldea minden lakosának mindazokért az ő gonoszságaikért, a melyeket <f>[11†]</f> Sionban cselekedtek a ti szemeitek láttára, azt mondja az Úr.


text:
Ímé, én ellened <i>fordulok</i>, te romlásnak hegye, azt mondja az Úr, a ki az egész földet megrontottad, és kinyújtom reád kezemet, és levetlek téged <f>[12†]</f> a kőszikláról, és kiégett hegygyé teszlek téged.


text:
És belőled nem visznek <f>[13†]</f> követ a szegletre és a fundamentomra, mert örökkévaló pusztaság leszel, azt mondja az Úr.


text:
Tűzzétek ki a zászlót az országban, fújjátok meg a trombitát a nemzetek között, avassátok fel ellene a nemzeteket, gyűjtsétek össze ellene az Ararátnak, Menninek és Askenáznak országait, válaszszatok ő ellene hadvezért, hozzátok ki a lovakat mint rettenetes sáskasereget.


text:
Avassátok fel ellene a nemzeteket, Médiának királyait, az ő hadnagyait és minden főemberét, és az ő birodalmának egész földét.


text:
És megrendül a föld és rázkódik, mert az Úrnak gondolatai beteljesednek Babilon ellen, hogy Babilon földét pusztasággá, lakatlanná <f>[14†]</f> tegye.


text:
Babilon vitézei felhagytak a viadallal, erősségeikben ülnek, elfogyott a vitézségök, asszonyokká lettek, felgyújtották lakhelyeit, zárait letörték.


text:
Futár futár elé fut, és hírmondó a hírmondó elé, hogy megjelentse a babiloni királynak, hogy bevétetett az ő városa mindenfelülről.


text:
Mert ezt mondja a seregek Ura, az Izráel Istene: Babilon leánya olyan, mint a szérű, itt van az ő tapostatásának ideje, egy kis híja még, és eljő az ő aratásának ideje.


text:
Benyelt engem, megemésztett engem Nabukodonozor, a babiloni király, üres edénynyé tett engem, benyelt engem mint a sárkány, betöltötte a hasát az én csemegéimmel, <i>és</i> kivetett engemet.


text:
Az én rajtam esett erőszak és az én testem Babilonra <f>[15†]</f> <i>térjen,</i> azt mondja a Sionnak lakója, és az én vérem Káldeának lakosaira, azt mondja Jeruzsálem!


text:
Azért ezt mondja az Úr: Ímé, én megítélem a te ügyedet, és bosszút állok <f>[16†]</f> éretted, és kiszáraztom az ő tengerét, és kiapasztom az ő forrását.


text:
Az ő kedvöknek idején készítek nékik lakomát, és megrészegítem őket, hogy vígadjanak, és örökkévaló álmot aludjanak, és fel ne serkenjenek, azt mondja az Úr.


text:
Mint bevétetett <f>[17†]</f> Sésák, és elfoglaltatott az egész földnek dicséreti! Milyen útálattá lett Babilon a nemzetek között!


text:
Városai pusztává, <f>[19†]</f> sivataggá és kopár földdé lesznek, a melyen senki sem lakik, sem embernek fia át nem megy rajta.


text:
Megfenyítem Bélt is Babilonban, és kivonom <f>[20†]</f> szájából, a mit benyelt, és többé nem futnak hozzá a nemzetek, Babilonnak kőfala is ledől.


text:
És el ne olvadjon a ti szívetek és ne féljetek a hírtől, a mely hallatszik e földön, mikor egyik esztendőben hír jő, és a másik esztendőben is a hír, hogy erőszakosság van a földön, uralkodó <i>tör</i> uralkodóra!


text:
Azért ímé, eljőnek a napok, és meglátogatom Babilon faragott <f>[21†]</f> képeit, és egész földe megszégyenül, és minden ő megöltjei elhullanak ő közötte.


text:
És örvendeznek Babilon felett az ég és a föld és minden benne valók, mert észak felől eljőnek reá a pusztítók, azt mondja az Úr.


text:
Babilon is elesik, Izráel megölöttjei, a mint Babilonban <f>[22†]</f> is elhullottak az egész föld megölöttjei.


text:
Menjetek el, a kik megszabadultatok a fegyvertől, meg ne álljatok; emlékezzetek meg a távolból az Úrról, és jusson eszetekbe Jeruzsálem.


text:
Megszégyenültünk, mert hallottuk a gyalázkodást, orczáinkat szégyen borította, mert idegenek jöttek az Úr házának szentségébe.


text:
Azért ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr, és meglátogatom az ő faragott képeit, és egész földén sebesültek nyögnek.


text:
Ha az <f>[23†]</f> égbe hág is fel Babilon, és ha megerősíti is az ő erős magaslatát, pusztítók törnek reá tőlem, azt mondja az Úr.


text:
Mert elpusztítja az Úr Babilont, és kiveszíti belőle a nagy zajt, és zúgnak az ő habjai, mint a nagy vizek, hallatszik az ő szavok harsogása.


text:
Mert pusztító tör reá, Babilonra, és elfogatnak vitézei, eltörik az ő kézívök, mert a megfizetésnek <f>[24†]</f> Istene, az Úr, bizonynyal megfizet.


text:
És megrészegítem az ő fejedelmeit, bölcseit, hadnagyait, tiszttartóit és vitézeit, és örök álmot alusznak, és nem serkennek fel, azt mondja a király, a kinek neve Seregek Ura!


text:
Ezt mondja a Seregek Ura: Babilon széles kőfala földig lerontatik, és az ő büszke kapuit tűz égeti meg, és a népek hiába munkálkodnak, és a nemzetek a tűznek, és kifáradnak.


text:
Ez a szó, a melylyel Jeremiás próféta utasította Seráját, Néria fiát, a ki a Mahásiás fia volt, mikor ő Babilonba méne Sedékiással, a Júda királyával, királyságának negyedik esztendejében; Serája pedig szállásmester vala.


text:
És megírá Jeremiás egy könyvben mindazt a veszedelmet, a mely Babilont fogja érni, mindezeket a beszédeket, a melyek megirattak Babilon felől.


text:
Ezt mondjad: Uram, te szólottál e hely ellen, hogy elveszítsed ezt annyira, hogy lakó ne legyen benne embertől baromig, hanem örökkévaló pusztaság legyen.


text:
És ezt mondd: Így merül el Babilon, és meg nem menekedik a veszedelemtől, a melyet én hozok reá, <i>akármint</i> fáradjanak. Eddig vannak a Jeremiás beszédei.


text:
<pb/>Huszonegy esztendős <f>[1†]</f> volt Sedékiás, mikor uralkodni kezde, és tizenegy esztendeig uralkodék Jeruzsálemben, és az ő anyjának neve Hammutál vala, a Libnából való Jeremiás leánya.


text:
Mert az Úr haragjáért vala ez Jeruzsálemen és Júdán, míglen elveté őket színe elől. Sedékiás ugyanis engedetlen lőn a babiloni királynak.


text:
És az ő uralkodásának kilenczedik esztendejében, <f>[3†]</f> a tizedik hónapban, a hónapnak tizedikén eljöve Nabukodonozor, a babiloni király, ő maga és egész serege Jeruzsálemre, és tábort járának ellene, és mindenfelől sánczot vetének fel ellene.


text:
A negyedik hónapban, a hónapnak kilenczedikén nagy éhség támada a városban, annyira, hogy a föld népének kenyere sem vala.


text:
És bevéteték a város, és a harczosok mind elfutának, és éjszaka kimenének a városból a kapu felé, a két kőfal között, a melyek a király kertjénél valának (a Káldeusok pedig a város mellett valának köröskörül) és menének az úton, a mely sík földre viszen.


text:
A Káldeusok serege pedig űzé a királyt, és utólérék Sedékiást a jerikói síkon, mert egész serege elfuta mellőle.


text:
Megfogák azért a királyt, és vivék őt a babiloni királyhoz Riblába, a Hamát földére, a ki törvényt monda reá.


text:
És leöleté a babiloni király a Sedékiás fiait szemei láttára, és Júda minden fejedelmét is leöleté Riblában.


text:
Sedékiás királynak pedig <f>[4†]</f> szemeit tolatá ki, és lánczra vereté és viteté őt a babiloni király Babilonba, és tömlöczbe veté őt halála napjáig.


text:
Az ötödik hónapban pedig, a hónapnak tizedikén (ez az esztendő pedig a tizenkilenczedik esztendeje vala Nabukodonozornak, a babiloni királynak) Nabuzáradán, a vitézek feje, a ki áll vala a babiloni király előtt, eljöve Jeruzsálembe.


text:
És felégeté az Úr <f>[5†]</f> házát és a király házát, és Jeruzsálemnek minden házait és minden nagy házat felégete tűzzel.


text:
És Jeruzsálem egész kőfalát köröskörül lerontá a Káldeusok mindenféle serege, a kik a vitézek fejével valának.


text:
A községnek szegényeiből pedig és a többi nép közül, a kik a városban megmaradtak vala, és a szökevények közül, a kik elszöktek vala a babiloni királyhoz, és a sokaságnak maradékából foglyokat vive Nabuzáradán, a vitézek feje.


text:
A rézoszlopokat <f>[6†]</f> pedig, a melyek az Úr házában valának és a talpakat és a réztengert, a mely az Úr házában vala, összetörék a Káldeusok, és azoknak minden rezét elvivék Babilonba.


text:
A fazekakat is és a lapátokat, a késeket és a medenczéket, a tömjénezőket és a rézedényeket, a melyekkel szolgálnak vala, mind elvivék.


text:
És a csészéket, a serpenyőket, a medenczéket és a fazekakat, a gyertyatartókat, a tömjénezőket és a serlegeket, a mi arany, aranyban, a mi ezüst, ezüstben, mind elvivé a vitézek feje.


text:
Két <f>[7†]</f> oszlop, egy réztenger és tizenkét rézökör vala, a melyek a talpak alatt valának, a melyeket Salamon király csináltatott vala az Úr házába. Mindezeknek az edényeknek reze megmérhetetlen vala.


text:
És az oszlopok közül az <f>[8†]</f> egyik oszlopnak tizennyolcz sing vala a magassága, és tizenkét sing zsinór éri vala át köröskörül, vastagsága pedig négy ujjnyi, <i>és belől</i> üres vala.


text:
Rézgömb vala rajta, és az egyik gömb magassága öt singnyi vala, és a hálók és gránátalmák a gömbön köröskörül mind rézből valának, és ilyen a második oszlop, és <i>ilyenek</i> a gránátalmák is.


text:
A gránátalma pedig kilenczvenhat vala kifelé, összesen <f>[9†]</f> száz gránátalma vala a hálón felül köröskörül.


text:
Elvivé a vitézek feje Seráját is, a főpapot, és Sofóniást a második papot, és az ajtónak három őrizőjét.


text:
És a városból elvive egy főembert, a ki felügyelőjök vala a harczosoknak, és hetet ama férfiak közül, a kik állanak vala a király előtt, a kik a városban találtatának, és a seregek főíródeákját, a ki a föld népét besorozta vala, és hatvan férfiút a föld népe közül, a kik a városban találtatának.


text:
És levágatá <f>[10†]</f> őket a babiloni király és megöleté őket Riblában, a Hamát földén, és fogságra viteték Júda az ő földéről.


text:
Ennyi az a nép, a melyet fogságra vitete Nabukodonozor a hetedik esztendőben, háromezer és huszonhárom Júdabeli.


text:
Nabukodonozor huszonharmadik esztendejében fogságba vitete Nabuzáradán, a vitézek feje hétszáznegyvenöt Júdabelit. Összesen négyezer és hatszáz lélek.


text:
<pb/>Lőn pedig Jojákin júdabeli király fogságának harminczhetedik esztendejében, a tizenkettedik hónapban, a hónak huszonötödikén, felemelé Evil-Merodák, a babiloni király az ő uralkodásának első esztendejében Jojákinnak, <f>[11†]</f> a Júda királyának fejét, és kivevé őt a tömlöczből.


text:
És szépen szóla vele, és királyi székét ama királyoknak széke fölé emelte, a kik vele <i>valának</i> Babilonban.


text:
És költségére állandó költség adatik vala néki a babiloni királytól minden napra, a halála napjáig, életének minden napjában.


text:
<pb/>Jaj! de árván ül <f>[1†]</f> a nagy népű város! Olyanná lőn, mint az özvegyasszony! Nagy volt a nemzetek között, a tartományok közt fejedelemasszony: robotossá lőn!


text:
Sírván sír éjjelente, s könny <i>borítja</i> az orczáját! <f>[2†]</f> Senki sincs, ki vígasztalná, azok közül, kik szerették; mind megcsalták barátai, ellenségeivé lőnek.


text:
Számkivetésbe méne Júda a nyomorúság és a szolgálat sokasága miatt! Ott ül ő a pogányok közt; nem talál nyugodalmat; valamennyi üldözője utólérte a szorultságában.


text:
Sionnak útai gyászolnak; nincsen, a ki ünnepnapra járjon; kapuja mind elpusztult; papjai sóhajtoznak, szűzei nyögnek, csak keserűsége van néki.


text:
Elnyomói főkké lettek; ellenségei boldogok! Bizony az Úr verte meg őt az ő sok bűne miatt; gyermekei rabságra mentek az elnyomó előtt.


text:
És elhagyta Sion leányát minden ő ékessége; fejedelmei olyanok lettek, mint a szarvasok, a melyek nem találnak eledelt, és erőtelenül futnak az üldöző előtt.


text:
Emlékezik Jeruzsálem az ő nyomorúságának és eltiportatásának napjain minden ő gyönyörűségéről, a melyek voltak eleitől fogva; mert az ő népe ellenség kezébe esett és nem volt segítsége. Látták őt az ellenségek; nevettek megsemmisülésén.


text:
Vétkezvén vétkezett Jeruzsálem, azért lett csúfsággá, minden tisztelője megvetette, mert látták az ő mezítelenségét, ő maga pedig sóhajtoz és elfordul.


text:
Szennye a ruhája szélén; nem gondolt a jövőjére; csudálatosan alásülyedt, nincs vígasztalója. Lásd meg Uram, az én nyomorúságomat, mert ellenség vett erőt <i>rajtam!</i>


text:
Szorongató nyújtja kezét minden kincse után, sőt látta, hogy pogányok mentek be az ő szent helyébe, a kikről azt parancsoltad, hogy be ne menjenek a <f>[3†]</f> te községedbe.


text:
Egész népe sóhajtoz, futkosnak a kenyér után, odaadják drágaságaikat az ételért, hogy megéledjenek. Lásd meg Uram és tekintsd meg, mily útálatossá lettem!


text:
Mindnyájatokat kérlek, ti járókelők: tekintsétek meg és lássátok meg, ha van-é oly bánat, mint az én bánatom, a mely engem ért, a melylyel engem sujtott az Úr az ő búsult haragjának napján!


text:
A magasságból tüzet bocsátott csontjaimba, és az hatalmaskodik bennök; hálót vetett lábaimnak; hátra vetett, pusztává tett engem; egész napon beteg <i>vagyok. </i>


text:
Saját kezével rótta össze az én vétkeim igáját; ráfonódtak nyakamra; megrendítette erőmet; oda adott engem az Úr azok kezébe, a kik előtt meg nem állhatok.


text:
Rakásra hányta az Úr minden vitézemet én bennem; gyűlést hívott össze ellenem, hogy összetörje ifjaimat; sajtóba taposta az Úr Júda szűz leányát.


text:
Ezekért sírok én; szememből, szememből víz folyik alá, mert messze távozott tőlem a vígasztaló, a ki megélesszen engem; fiaim elvesztek, mert győzött az ellenség.


text:
Terjesztgeti kezeit Sion: nincs vígasztalója; szorongatókat rendelt az Úr Jákób ellen köröskörül; Jeruzsálem csúfsággá lett közöttök.


text:
Igaz ő, az Úr, mert az ő szava ellen rugódoztam! Halljátok meg kérlek, mind ti népek, és lássátok meg az én bánatomat: szűzeim és ifjaim fogságba menének!


text:
Kiáltottam azoknak, a kik szerettek engem de ők megcsaltak engem; papjaim és véneim a városban multak ki, a mikor étel után futkostak, hogy megéledjenek.


text:
Lásd meg Uram, hogy szorongattatom, belső részeim megháborodtak; elfordult bennem az én szívem, mert bizony pártot ütöttem; künn fegyver pusztít, benn <i>minden</i> olyan, mint a halál!


text:
Hallották, hogy sóhajtozom és nincs vígasztalóm; minden ellenségem hallotta veszedelmemet; örültek, hogy te <i>ezt</i> cselekedted. Hozd el a napot, a melyet hirdettél, hogy olyanok legyenek, <f>[4†]</f> mint én!


text:
Jusson elődbe minden gonoszságuk, és úgy bánj velök, a miképen én velem bántál az én minden bűnömért; mert sok az én sóhajtozásom, és beteg a szívem.


text:
<pb/>Jaj; de sűrű felhőt borított haragjában az Úr Sionnak leányára! az égből a földre veté Izráel ékességét, és nem emlékezett meg lábainak zsámolyáról az ő haragja napján.


text:
Elnyelte az Úr, nem kimélte Jákóbnak minden hajlékát, letörte haragjában Júda leányának erősségeit, a földre terítette; megfertőzteté az országot és fejedelmeit.


text:
Felgerjedt haragjában letördelé Izráelnek minden szarvát; hátravoná jobbkezét az ellenség elől, Jákób ellen pedig mint lángoló tűz emésztett köröskörül.


text:
Feszítette kézívét, mint valami ellenség, kinyújtá jobbkezét, mint támadó, és megölt mindent, a mi a szemnek kivánatos; Sion leányának sátorában, mint a tüzet önté ki búsulását.


text:
Olyan volt az Úr, mint valami ellenség; elnyelte Izráelt, elnyelte minden palotáját, elrontá erősségeit, és megsokasította Júda leányának a búját, baját.


text:
És eltapodta sátorát, mint valami kertet, <f>[1†]</f> lerombolta gyülekezése helyét; elfeledtete az Úr a Sionon ünnepet és szombatot, és megútált haragja hevében királyt és papot.


text:
Megvetette az Úr az ő oltárát, megútálta szent helyét; ellenség kezébe adá palotáinak kőfalait; zajt ütöttek az Úr házában, mint ünnepnapon.


text:
Gondolá az Úr, hogy lerontja Sion leányának kőfalát; kiterjeszté a mérőkötelet, <f>[2†]</f> nem vonta vissza kezét a pusztítástól, és siralomra jutott a bástya és a kőfal, együtt búslakodnak!


text:
Kapui besülyedtek a földbe, elveszté és összetöré annak zárait; királya és fejedelmei a pogányok közt vannak. Nincsen törvény, sőt prófétái sem nyernek kijelentést az Úrtól.


text:
A földön ülnek, elnémultak Sion leányának vénei, port szórtak a fejökre; zsákba öltöztek, földre csüggesztették fejöket Jeruzsálemnek szűzei.


text:
Elsenyvedtek szemeim a könyhullatástól, belső részeim háborognak, májam a földre omlik az én népem leányának romlása miatt, mikor elalélt a kis gyermek és a csecsszopó a város utczáin.


text:
Azt mondták anyjoknak: Hol a kenyér, meg a bor? mikor elaléltak, mint a sebesültek a város utczáin, mikor kilehelték lelköket anyjoknak kebelén.


text:
Mivel bizonyítsak melletted, mihez hasonlítsalak, Jeruzsálem leánya, mivel mérjelek össze téged, hogy megvígasztaljalak, Sionnak szűz leánya?! Bizony nagy a te romlásod, mint a tenger: kicsoda gyógyít meg téged?!


text:
A te prófétáid hazugságot és bolondságot hirdettek <f>[3†]</f> néked, és nem fedték fel a te álnokságodat, hogy elfordították volna fogságodat; hanem láttak tenéked hazug és megtévelyítő prófétálásokat.


text:
Összecsapják feletted kezöket minden járó-kelők; süvöltenek és csóválják fejöket Jeruzsálem leánya felett: Ez-é az a város, a melyről azt mondták: tökéletes szépség, az egész földnek öröme?


text:
Feltátották ellened szájokat minden ellenségeid; süvöltenek és csikorgatják fogukat, mondván: Nyeljük el őt! Bizony ez a nap az, a melyet vártunk; megértük, látjuk!


text:
Megcselekedte az Úr, a miket gondolt; beváltotta szavát, a melyet szólt eleitől fogva; <f>[4†]</f> rombolt és nem kimélt, és megvidámította rajtad az ellenséget, felemelte szarvát a te szorongatóidnak.


text:
Kiáltott az ő szívök az Úrhoz: Oh Sion leányának kőfala! Folyjon alá könnyed mint a patak, éjjel és nappal; ne szakadjon félbe, síró szemed meg se pihenjen.


text:
Kelj fel, riadj éjjel, az őrjárások kezdetén; öntsd ki, mint a vizet a te szívedet az Úr szine előtt; emeld fel hozzá kezeidet a te kisdedeidnek életéért, a kik elaléltak az éhség miatt minden utczának szegletén.


text:
Lásd meg Uram és tekintsd meg, kivel cselekedtél így! Avagy megegyék-é <f>[5†]</f> az asszonyok az ő méhöknek gyümölcsét, dédelgetett kisdedeiket; avagy megölettessék-é az Úrnak szent helyén pap és próféta?


text:
Az utczákon a földön fekszik gyermek és vén; szűzeim és ifjaim fegyver miatt hullottak el; öldököltél haragod napján, mészároltál, nem kiméltél.


text:
Egybehívtad mint valami ünnepnapra az én rettegtetőimet mindenfelől, és nem volt az Úr haragjának napján, a ki elmenekült és megszabadult volna. A kiket dédelgettem és felneveltem, ellenségem emésztette meg őket!


text:
<pb/>Jaj! de meghomályosodott az arany, elváltozott a szép színarany, kiszórattak a szent hely kövei minden utcza szegletére.


text:
Sionnak drága fiait, a kik becsesebbek valának mint a színarany, cserépedénynek tekintették, a fazekas munkájának.


text:
Még a sárkányok is oda nyujtják emlőiket, szoptatják fiaikat; az én népem leánya pedig kegyetlen, mint a struczmadarak a pusztában.


text:
A csecsemő nyelve az ínyéhez tapadt a szomjúság miatt; a kisdedek kenyeret kértek, és nem volt, a ki nyujtott volna nékik.


text:
Kik pompás ételeket evének, elpusztulának az utczákon; a kik bíborban neveltetének, a szemétdombot ölelgetik.


text:
Bizony nagyobb az én népem leányának bűnhődése Sodoma bűnhődésénél, a mely elsülyedt egy pillanat alatt, noha <f>[1†]</f> kézzel sem ütöttek felé.


text:
Az ő názireusai tisztábbak valának a hónál, fehérebbek a tejnél, testök pirosabb vala, mint a korál, termetök mint a zafir.


text:
<i>De most</i> feketébb az ő ábrázatjok a koromnál, nem ismerik meg őket az utczákon; bőrük csontjaikhoz ragadt, elszáradt, mint a fa.


text:
Jobban jártak, a kik fegyverrel ölettek meg, mint a kik éhen vesztek el; mert azok átveretve multak ki, <i>ezek pedig</i> a mező termésének hiánya miatt.


text:
Irgalmas anyák kezei megfőzték gyermekeiket, <f>[2†]</f> hogy azok eledeleik legyenek az én népem leányának romlásakor.


text:
Megteljesíté az Úr az ő búsulását, kiöntötte az ő felgerjedt haragját, és tüzet gyújtott a Sionban, és megemésztette annak fundamentomait.


text:
Nem hitték a föld királyai, sem a föld kerekségének lakosai, hogy szorongató és ellenség vonuljon be Jeruzsálemnek kapuin.


text:
Az ő prófétáinak bűne, az ő papjainak vétke miatt <i>van ez,</i> a kik az igazaknak vérét ontották abban.


text:
Távozzatok! tisztátalan! kiáltották azoknak; távozzatok, távozzatok, ne illessetek! Bizony elfutottak, bujdostak is; a pogányok közt ezt mondták: Nem lakhatnak itt sokáig!


text:
Az Úr haragja oszlatta el őket; többé nem tekint reájok, <i>mivelhogy</i> a papok orczáját nem tisztelték, a véneken nem könyörültek.


text:
Még mikor meg voltunk, elepedve néztek szemeink a hiábavaló segedelem után; esengve várakoztunk olyan népre, a mely nem szabadított meg.


text:
Vadásztak lépéseinkre úgy, hogy nem járhattunk a mi utczáinkon; elközelgetett a mi végünk, beteltek a mi napjaink, bizony eljött a mi végünk!


text:
Gyorsabbak valának a mi üldözőink az égnek saskeselyűinél; a hegyeken kergettek minket, a pusztában ólálkodtak utánunk.


text:
Orrunk lehellete, az Úr felkentje megfogattaték <f>[3†]</f> az ő vermeikben, a kiről azt mondottuk: az ő árnyékában élünk a pogányok között.


text:
Örülj és vígadozz, Edom leánya, a ki Uz földjén lakozol, <i>mert </i>még te rád is rád kerül a pohár, megrészegedel és meztelenkedel.


text:
Eltörültetik a te álnokságod, oh Sion <f>[4†]</f> leánya, nem fog téged száműzni többé; meglátogatja a te álnokságodat, Edom leánya fölfedi a te bűneidet.


text:
<pb/>És lőn a harminczadik esztendőben, a negyedik <i>hónap</i>ban, a hónap ötödikén, mikor én a foglyok közt a Kébár folyó mellett voltam: megnyilatkozának az egek, és láték isteni látásokat.


text:
Valójában lőn az Úrnak beszéde Ezékiel paphoz, a Búzi fiához a Káldeusok földén, a Kébár folyó mellett, és lőn ott rajta az Úrnak keze.


text:
És látám, és ímé forgószél jött északról, nagy felhő egymást érő villámlással, a mely körül fényesség vala, közepéből pedig mintha izzó ércz látszott volna ki, tudniillik a villámlás közepéből.


text:
És belőle négy lelkes állat formája <i>tetszék</i> ki, és ez vala ábrázatjok: emberi formájok <f>[2†]</f> vala,


text:
És lábaik egyenes lábak, és lábaik talpa mint a borjú lábának talpa, és szikráznak vala, mint a simított ércz színe.


text:
Továbbá emberi kezek <f>[4†]</f> valának szárnyaik alatt négy oldalukon. Mind a négyőjöknek orczái és szárnyai.


text:
Szárnyaik egymás mellé lévén szerkesztve, nem fordultak meg jártukban, mindenik az ő orczája <f>[5†]</f> irányában megy vala.


text:
És orczájok formája vala emberi orcza, <f>[6†]</f> továbbá oroszlán-orcza mind a négynek jobbfelől, és bika-orcza mind a négynek balfelől, és sas-orcza mind a négynek <i>hátul;</i>


text:
És ezek az ő orczáik. És szárnyaik felül kiterjesztve valának, mindeniknél két szárny összeér vala, kettő pedig fedezé <f>[7†]</f> testöket.


text:
És mindenik az ő orczája irányában megy vala, a hová a lélek vala menendő, oda mennek vala, meg nem fordulván jártukban.


text:
És a lelkes állatok közt látszék, mint egy égő üszög, a mely lángolt, mint a fáklyák, ide s tova futkározva a lelkes állatok közt; és a tűznek fényessége vala, és a tűzből <f>[8†]</f> villámlás jöve ki.


text:
És mikor ránéztem a lelkes állatokra, ímé egy-egy kerék vala a földön az állatok mellett <f>[9†]</f> mind az ő négy orczájok felől.


text:
A kerekek mintha tarsiskőből készültek volna, és mind a négyüknek ugyanazon egy formája vala, és úgy látszának egybeszerkesztve, mintha egyik kerék <f>[10†]</f> a másik kerék közepében volna;


text:
És talpaik magasak valának és félelmesek, és e talpak rakva <f>[11†]</f> valának szemekkel köröskörül mind a négynél.


text:
És mikor járnak vala a lelkes állatok, járnak vala a kerekek is mellettök, és mikor fölemelkednek vala az állatok a földről, fölemelkednek vala a kerekek is.


text:
A hová a lélek vala menendő, mennek vala, a hová <i>tudniillik</i> a lélek vala menendő, és a kerekek fölemelkednek vala mellettök, mert a lelkes állatok lelke vala <f>[12†]</f> a kerekekben.


text:
Ha <i>azok</i> mentek<i>, ezek is</i> mennek vala, és ha <i>azok</i> álltak, <i>ezek is</i> állnak vala, és ha fölemelkedtek a földről, fölemelkednek vala a kerekek is mellettök, mert a lelkes állatok lelke vala a kerekekben.


text:
És vala mintegy mennyezet az állatok feje fölött, <f>[13†]</f> olyan mint a csodálatos kristály, kiterjesztve felül fejök felett.


text:
És a mennyezet alatt szárnyaik egyenesek valának, egyik a másikkal összeérvén; mindegyiknek kettő vala, a melyek befedik vala innen, és mindegyiknek kettő vala, a melyek befedik vala amonnan az ő <f>[14†]</f> testöket.


text:
És hallám szárnyaik <f>[15†]</f> zúgását, mint sok vizeknek zúgását, úgy mint a Mindenhatónak hangját, mikor járnak vala, zúgás hangját, mint valami tábornak zúgását; mikor állának, leeresztik vala szárnyaikat.


text:
És lőn kiáltás a mennyezeten felül, a mely vala fejök felett, <i>és</i> ők megállván, leeresztik vala szárnyaikat.


text:
És a mennyezeten felül, a mely fejök felett <f>[16†]</f> vala, <i>látszék</i> mint valami zafirkő, királyi széknek formája, és a királyi széknek formáján <i>látszék</i> mint egy ember formája azon felül;


text:
És látám izzó érczként ragyogni, a melyet, mintha tűz vett volna körül derekának alakjától fogva és fölfelé; és derekának alakjától fogva és lefelé látám, mintha tűz volna. És fényesség vala <f>[17†]</f> körülötte,


text:
Mint a milyen a szivárvány, mely a felhőben szokott lenni esős időben, olyan vala a fényesség köröskörül. Ilyen vala az Úr dicsőségének <f>[18†]</f> formája, és látám, és orczámra esém, és hallám egy szólónak szavát.


text:
És lélek jöve én belém, a mint szóla, és állata <f>[1†]</f> engem lábaimra, és hallám azt, a ki szól vala nékem.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! küldelek én téged Izráel fiaihoz, a pártos nemzetségekhez, a kik pártot ütöttek ellenem; ők és atyáik <f>[2†]</f> vétkeztek ellenem mind e mai napig.


text:
A kemény orczájú fiakhoz <f>[3†]</f> és makacs szívűekhez küldelek téged, és ezt mondjad nékik: Így szól az Úr Isten!


text:
Ők pedig vagy hallják, vagy nem hallják, mivelhogy pártos ház, hadd tudják meg, hogy próféta volt köztük.


text:
Te pedig, embernek fia, ne félj tőlök, és az ő beszédöktől se félj; ha bogácsok és tövisek <f>[4†]</f> vannak is veled, és ha skorpiókkal lakol is együtt; beszédöktől ne félj, orczájoktól ne rettegj, mert ők pártos ház.


text:
Te pedig, embernek fia, halld meg a mit én néked szólok. Ne légy pártos mint ez a pártos ház, nyisd föl szádat, és egyed, a mit én adok néked.


text:
És kiterjeszté azt előttem, és ímé be vala írva elől és hátul, és írva valának reá gyászénekek és nyögések és jajszók.


text:
<pb/>És mondá nékem: Embernek fia! a mi előtted van, edd meg; edd meg ezt a türetet, és menj, <f>[1†]</f> szólj az Izráel házának.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! hasadat tartsd jól és belső részeidet töltsd meg ezzel a türettel, a melyet adok néked. És megevém azt, és lőn az én számban, mint az édes méz.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! eredj, menj el az Izráel házához, és szólj <f>[2†]</f> az én szavaimmal nékik.


text:
Nem sok népekhez, a kik homályos ajkúak és nehéz nyelvűek, kiknek nem érthetnéd beszédöket; bizony, ha ő hozzájok küldöttelek volna, ők hallgatnának reád.


text:
De az Izráel háza nem akar téged hallgatni, mert nem akarnak engem hallgatni, mert az egész Izráel háza kemény <f>[3†]</f> homlokú és megátalkodott szívű.


text:
Ímé keménynyé tettem orczádat, a milyen az ő orczájok, és keménynyé homlokodat, a milyen az ő homlokuk.


text:
Olyanná, mint a gyémánt, a mely keményebb a tűzkőnél, tettem a te homlokodat; ne félj tőlök, és meg ne rettenj tekintetöktől, mert pártos ház.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! minden beszédimet, a melyeket szólok néked, vedd szívedbe, és füleiddel halld meg.


text:
És eredj, menj el a foglyokhoz, a te néped fiaihoz, és szólj és mondjad nékik: Így szól az Úr Isten, vagy hallják vagy nem.


text:
<pb/>És fölemele engem a lélek, és hallék mögöttem nagy dörgés szavát: Áldott az Úrnak dicsősége az ő helyéről.


text:
És amaz állatok <f>[4†]</f> szárnyainak zúgását, a melyek egymást érik vala, és mellettök a kerekek csikorgását, és nagy dörgés szavát.


text:
És a lélek fölemele és elragada engem, és elmenék, elkeseredvén haragjában az én lelkem, az Úrnak keze pedig rajtam erős vala.


text:
És eljuték Tél-Ábibba a foglyokhoz, a kik lakoznak vala a Kébár folyó mellett, és leülék, ők <i>is</i> ott ülvén; és ott ülék hét nap némán <f>[5†]</f> ő közöttük.


text:
Embernek fia! <f>[6†]</f> őrállóul adtalak én téged Izráel házának, hogy ha szót hallasz számból, intsd meg őket az én nevemben.


text:
Ha ezt mondom a hitetlennek: Halálnak halálával halsz meg, és te őt meg nem inted és nem szólasz, hogy visszatérítsd a hitetlent az ő gonosz útjáról, hogy éljen: az a gonosztevő az ő vétke miatt hal meg, de vérét a te <f>[7†]</f> kezedből kívánom meg.


text:
De ha te megintetted a hitetlent, és ő meg nem tért hitetlenségéből és gonosz útjáról: ő az ő vétke miatt meghal, de te <f>[8†]</f> megmentetted a te lelkedet.


text:
És ha elfordul az igaz az ő igazságától, <f>[9†]</f> és cselekszik álnokságot, és én vetek eléje botránkozást: ő meg fog halni; ha meg nem intetted őt, vétke miatt hal meg és elfelejtetnek igazságai, a melyeket cselekedett; de vérét a te kezedből kívánom meg.


text:
Ha pedig te megintetted azt az igazat, hogy az igaz ne vétkezzék, és ő nem vétkezik többé: élvén él, mert engedett az intésnek, és te a te lelkedet megmentetted.


text:
<pb/>És lőn ott az Úrnak keze rajtam, és monda nékem: Kelj fel, menj ki a völgybe, és ott szólok veled.


text:
Fölkelék azért és kimenék a völgybe és ímé ott áll vala az Úrnak dicsősége, hasonlatos ahhoz a dicsőséghez, a melyet a Kébár folyó mellett láttam, <f>[10†]</f> és orczámra esém.


text:
És jöve belém a lélek, és állata engem lábaimra, és szóla hozzám és monda nékem: Menj be és zárd be magadat a te házadban.


text:
És te, oh embernek fia, ímé köteleket vetnek reád és azokkal megkötöznek téged, és ki nem mehetsz közikbe;


text:
Nyelvedet pedig én ragasztom ínyedhez, és néma leszel, hogy ne légy közöttök feddőző férfiú, <f>[11†]</f> mert ők pártos ház.


text:
Mikor pedig szólok veled, megnyitom a te szádat, és mondjad nékik: Így szól az Úr Isten; a ki hallja, hallja, a ki nem akarja, nem hallja, mert <f>[12†]</f> ők pártos ház.


text:
<pb/>És te, embernek fia, végy magadnak egy téglát, tedd azt elődbe, és véss reá egy várost, Jeruzsálemet,


text:
És indíts ellene ostromot, és építs ellene tornyot, tölts ellene sánczot, és indíts ellene táborokat, és állass ellene faltörő kosokat <f>[1†]</f> köröskörül.


text:
És végy magadnak egy vasserpenyőt, és állasd fel azt vasfal gyanánt te közted és a város között, és irányozd tekintetedet erősen reá, és legyen ostrom alatt, és te ostromold. Jel ez az Izráel házának.


text:
Te pedig feküdj baloldaladra és vesd az Izráel háza vétkét arra; a napok száma szerint, a mennyin azon fekszel, viseljed vétköket.


text:
Én pedig meghatároztam néked az ő vétkök éveit napok száma <f>[2†]</f> szerint, háromszázkilenczven napban; eddig viseljed az Izráel házának vétkét.


text:
És ha ezeket kitöltötted, feküdj a jobboldaladra másodszor, és viseld a Júda házának vétkét negyven napig; egy-egy napot egy-egy esztendőül számítottam néked.


text:
És Jeruzsálem ostromára irányozd erősen tekintetedet, és karod feltűrve legyen, és prófétálj ő ellene.


text:
S ímé köteleket vetettem reád, hogy meg ne fordulhass egyik oldaladról a másikra, míg betöltöd ostromodnak napjait.


text:
És végy magadnak búzát és árpát és babot és lencsét és kölest és tönkölyt, és tedd ezeket egy edénybe, és ezekből csinálj magadnak kenyeret; a napok száma szerint, a míg oldaladon fekszel, háromszázkilenczven <f>[3†]</f> napon egyed azt.


text:
A te ételed pedig, a melylyel élsz, legyen súly szerint húsz siklus egy napra; időről-időre egyed azt.


text:
És mondá az Úr: Így eszik az Izráel fiai tisztátalan <f>[4†]</f> kenyeröket a pogányok közt, a kik közé őket kiűzöm.


text:
És mondék: Ah, ah, Uram Isten! ímé az én lelkem soha meg nem fertéztetett, és dögöt és vadtól szaggatottat nem ettem ifjúságomtól fogva ez ideig, és számon be nem <f>[5†]</f> ment tisztátalan hús.


text:
És mondá nékem: Nézd, marhaganéjt engedek néked emberi tőzeg helyett, hogy annál süsd meg a te kenyeredet.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! ímé én eltöröm a kenyérnek botját Jeruzsálemben, <f>[6†]</f> és eszik kenyeröket mértékkel és rettegéssel, és vizöket mértékkel és ájulással iszszák.


text:
Azért, hogy kenyér és víz <f>[7†]</f> nélkül szűkölködjenek, és elborzadjanak mindnyájan, és megrothadjanak az ő <f>[8†]</f> vétkökben.


text:
<pb/>És te, embernek fia, végy magadnak éles kardot, borbélyok beretvájául vedd azt magadnak, és vond el azt a te fejeden és szakálladon, és végy magadnak mérő serpenyőket, és oszd el <i>szőrüket. </i>


text:
Harmadrészét tűzben égesd meg a város közepette, midőn betelnek a megszállásnak napjai; azután vedd a harmadrészét, vagdald apróra a karddal a <i>város</i> körül, és harmadrészét szórd oda a szélnek, és én kardot <f>[1†]</f> vonszok utánok.


text:
És ezekből ismét végy ki, és vesd azokat a tűz közepébe és égesd meg a tűzben; ebből megyen tűz Izráel egész házára.


text:
Így szól az Úr Isten: Ez Jeruzsálem, a pogányok közibe <f>[2†]</f> helyheztettem őt, és körülte a tartományokat.


text:
De pártos volt törvényeim <f>[3†]</f> iránt, gonoszabbul, mint a pogányok, és rendeléseim iránt inkább, mint a tartományok, a melyek körülte vannak, mert törvényeimet megútálták, és rendeléseimben nem jártak.


text:
Azért így szól az Úr Isten: A miért ti pártosabbak valátok, <f>[4†]</f> mint a pogányok, a kik körültetek vannak, rendeléseimben nem jártatok és törvényeimet nem cselekedtétek, sőt csak a pogányok törvényei szerint is, a kik körültetek vannak, nem cselekedtetek:


text:
Ezokért így szól az Úr Isten: Ímé én is ellened leszek, és teszek közötted ítéletet a pogányok szeme láttára;


text:
És cselekszem rajtad azt, mit soha nem cselekedtem és minéműt nem cselekszem többé, — minden te útálatosságidért.


text:
Azért az apák egyék <f>[5†]</f> meg fiaikat te közötted, és a fiak egyék meg apáikat, és cselekszem rajtad ítéletet, és szétszórom minden maradékodat a szél minden irányában.


text:
Ezért, élek én! szól az Úr Isten, bizonyára, mivelhogy szenthelyemet megfertéztetted minden undokságaiddal és minden útálatosságaiddal, azért én is elfordítom rólad irgalom nélkül szememet, s <f>[6†]</f> én sem könyörülök rajtad.


text:
Harmadrészed döghalállal <f>[7†]</f> hal meg és éhség miatt pusztul el közötted, és harmadrészed fegyver miatt hull el körülötted, és harmadrészedet szétszórom a szél minden irányában, és kardot vonszok utánok.


text:
És teljessé lesz haragom s nyugtatom rajtok búsulásomat s vígasztalást veszek; és megértik, <f>[8†]</f> hogy én, az Úr szóltam buzgó szerelmemben, mikor betöltöm búsulásomat rajtok.


text:
És teszlek pusztasággá és gyalázattá a pogányok között, a kik körülted vannak, minden melletted elmenő szeme láttára.


text:
És leszel gyalázat <f>[9†]</f> és csúfság, példa és eliszonyodás a pogányoknak, a kik körülted vannak, mikor ítéletet tartok fölötted haraggal és búsulással és búsult feddésekkel, én, az Úr mondottam;


text:
Mikor bocsátom az éhség gonosz nyilait rájok, hogy pusztítsanak, a melyeket a ti pusztítástokra fogok bocsátani; és éhséget halmozok fölétek, és eltöröm köztetek a kenyér botját.


text:
És bocsátok reátok éhséget és gonosz vadállatokat, <f>[10†]</f> hogy gyermektelenné tegyenek, és döghalál és vérontás megy át rajtad, és fegyvert hozok reád, én, az Úr mondottam.


text:
És mondjad: Izráel hegyei, halljátok meg az Úr Isten beszédét! Ezt mondja az Úr Isten a hegyeknek és a halmoknak, a mélységeknek és a völgyeknek: Ímé én fegyvert hozok reátok, és elvesztem a ti magaslataitokat.


text:
És elpusztulnak oltáraitok, és összetörnek naposzlopaitok, és elhullatom sebesültjeiteket <f>[1†]</f> bálványaitok előtt.


text:
És vetem az Izráel fiainak holttesteit bálványaik elé, és szétszórom csontjaitokat oltáraitok körül.


text:
Minden lakóhelyeteken a városok elpusztuljanak, és a magaslatok elveszszenek, hogy elpusztuljanak és rommá legyenek oltáraitok, és törjenek össze és legyenek semmivé bálványaitok, és kivágattassanak naposzlopaitok, és eltöröltessenek csinálmányaitok.


text:
De maradékot hagyok, <f>[2†]</f> hogy legyenek közületek, a kik megmenekedtek a fegyvertől a pogányok közt, mikor szétszórattok a tartományokban.


text:
Akkor megemlékeznek <f>[3†]</f> én rólam menekültjeitek a pogányok közt, kik közé fogságba vitetének, mert megtörtem parázna szívöket, mely tőlem elszakadt, és bálványaikkal paráználkodó szemeiket, és megundorodnak önmagok előtt a gonoszságokért, melyeket cselekedtek minden útálatosságuk szerint;


text:
Így szólt az Úr Isten: Csapj tenyeredbe, toppants lábaddal és mondd: Jaj az Izráel háza minden gonosz útálatosságáért, <f>[4†]</f> mert fegyver, éhség és döghalál miatt hullanak el;


text:
A ki messze van, döghalál miatt hal meg, a ki közel van, fegyver miatt esik el, és a ki megmaradt biztonságban, éhség miatt hal meg; és teljessé teszem búsulásomat rajtok.


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, mikor sebesültjeik ott lesznek bálványaik <f>[5†]</f> között az ő oltáraik körül, minden magas <f>[6†]</f> halmon, minden hegyeknek tetein, minden zöld fa alatt és minden lombos terpentinfa alatt, a hol csak kedves illatot adának minden bálványaiknak.


text:
Kinyújtom azért kezemet reájok, és teszem a földet kietlen pusztasággá, a pusztától fogva Dibláig minden lakóhelyökön, hadd tudják meg, hogy én vagyok az Úr!


text:
És te, embernek fia, így szól az Úr Isten Izráel földjének: Vége! eljött a vég a föld négy szárnyára!


text:
Immár itt a vég rajtad; s bocsátom haragomat reád, és megítéllek útaid szerint, és vetem reád minden útálatosságodat.


text:
És nem kedvez az én szemem néked, sem meg nem szánlak; hanem a te útaidat vetem reád, <f>[1†]</f> és útálatosságaid közötted lesznek és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
Eljött a végzet reád, földnek lakosa! eljött az idő, közel a nap, rémülés és nem víg éneklés a hegyeken.


text:
Most rövid időn <f>[2†]</f> kiöntöm búsulásomat reád, és teljessé teszem haragomat rajtad, és megítéllek útaid szerint, és rád vetem minden útálatosságodat.


text:
És nem kedvez az én szemem, sem meg nem szánlak; <f>[3†]</f> útaid szerint fizetek tenéked, és a te útálatosságaid közötted lesznek; és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, a ki ver.


text:
Az erőszakosság a gonoszság veszszejévé nőtt fel, nincs semmi meg belőlök, sem sokaságukból, sem tömegökből, s nincs egy jaj is miattok!


text:
Eljött az idő, elközelgett a nap; a vevő ne örüljön, az eladó ne szomorkodjék, mert harag <i>jön</i> minden sokaságára.


text:
Mert az eladó eladott jószágához nem térhet vissza többé, még ha élve az élők közt <i>maradna</i> is, mert a jövendölés az ő egész sokasága ellen vissza nem tér, és vétke miatt senki sem lehet hosszú életű.


text:
Kürtöljetek a kürttel és készítsetek el mindent; ám nincsen, a ki harczra menjen, mert haragom minden ő sokasága ellen.


text:
A fegyver kivül, a döghalál és éhség belül; a ki a mezőn van, fegyver miatt hal meg, és a ki a városban, azt éhség és döghalál emészti meg.


text:
És menekülnek menekültjeik, és lesznek a hegyeken, mint a völgyek galambjai: mindnyájan nyögvén, kiki vétke miatt.


text:
Felövezkednek zsákkal, <f>[4†]</f> és befedi őket rettegés, és minden orczán szégyen, és mindnyájok fején kopaszság.


text:
Ezüstjöket az utczákra vetik, <f>[5†]</f> és aranyuk szenny lesz <i>előttök;</i> ezüstjök s aranyuk meg nem szabadíthatja őket az Úr búsulásának napján; lelköket azzal jól nem lakatják, s hasokat meg nem tölthetik; mert csábítójok volt az a vétekre.


text:
És a belőle készült drága ékességeket <f>[6†]</f> kevélykedésre használják, és útálatosságuk képeit, undokságaikat abból csinálták, azért tettem előttök azt szenynyé;


text:
És elfordítom tőlük arczomat, hadd fertéztessék meg szent helyemet; s betörjenek belé a rontók <f>[7†]</f> és megfertéztessék.


text:
Készítsd a lánczot; <f>[8†]</f> mert a föld tele van véres ítélettel, <f>[9†]</f> és a város tele van erőszakossággal.


text:
És elhozom a pogányok leggonoszabbjait, hadd foglalják el házaikat; s véget vetek a hatalmasok kevélységének, s fertézett lesz templomuk.


text:
Egy romlás a másikra jő, és egy hír után más támad, s kérnek <f>[10†]</f> látást a prófétától, ám törvény nem lesz a papnál, sem tanács a véneknél.


text:
A király szomorkodik, <f>[11†]</f> a fejedelem irtózatba öltözik; s a föld népének kezei megdermednek. Útjok szerint cselekszem velök, ítéletök szerint ítélem meg őket, hadd tudják meg, hogy én vagyok az Úr.


text:
<pb/>És lőn a hatodik esztendőben, a hatodik hónapban, a hónap ötödik napján: én ülök vala házamban, és Júda vénei ülnek vala előttem és esék reám ott az Úr Istennek keze.


text:
És látám, és ímé vala mintegy tűznek formája, derekának alakjától fogva lefelé tűz vala, és derekától fogva fölfelé vala mint a fényesség, mint az izzó ércz.


text:
És kinyújta egy kézformát, <f>[1†]</f> és megragada engem fejem üstökénél fogva, és fölemelve vitt engem a lélek a föld és az ég között, és bevive engem Jeruzsálembe isteni látásokban a belső kapu bejáratához, a mely északra néz, a hol vala helye a bosszúság bálványának, a mely bosszúságra <f>[2†]</f> ingerel vala;


text:
És ímé ott vala Izráel Istenének dicsősége, a látás szerint, a melyet láttam a <f>[3†]</f> völgyben.


text:
És monda nékem: Embernek fia! emeld föl csak szemeidet észak felé. Fölemelém azért szemeimet észak felé: és ímé északra az oltár kapujától áll vala a bosszúság ama bálványa a bejáratnál.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! látod-e mit cselekesznek? A nagy útálatosságokat, melyeket Izráel háza itt cselekszik, hogy eltávozzam az én szenthelyemtől. De még egyéb nagy útálatosságokat is fogsz látni.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! ronts csak át a falon! és átronték a falon, <f>[4†]</f> és ímé egy ajtó vala <i>ott</i>.


text:
Bemenék azért és látám, és ímé az útálatos csúszó-mászó állatoknak és barmoknak mindenféle képei és Izráel házának minden bálványai vannak bevésve a falon köröskörül.


text:
És hetven férfiú Izráel házának vénei közül (ezek közepette Jaazanjáhu, a Sáfán fia) áll vala előttök, mindenik a maga tömjénezőjével kezében, s a füstölőszer felhőjének illata száll vala fel.


text:
És mondá nékem: Láttad-é, embernek fia, Izráel házának vénei mit cselekesznek a sötétben, kiki az ő képes házában? mert azt mondják: Nem <f>[5†]</f> lát minket az Úr, elhagyta az Úr ezt a földet.


text:
És vive engem az Úr háza kapujának bejáratához, a mely északra van, és ímé ott asszonyok ülnek vala, siratván a Tammúzt.


text:
És bevive engem az Úr házának belső pitvarába, és ímé az Úr templomának bejáratánál, a tornácz és az oltár között vala mintegy huszonöt férfiú, kik hátokkal az Úr templomára és orczájokkal keletre fordultak, s ezek kelet felé leborulva imádták <f>[6†]</f> a napot.


text:
És mondá nékem: Láttad-é, embernek fia? avagy kevés-é Júda házának ily útálatosságokat cselekedni, a milyeneket itt cselekedtek? hogy még a földet is betöltik erőszakossággal, és engem megint haragra ingerelnek, ímé, hogy tartják <f>[7†]</f> a venyigét orrukhoz!


text:
Én is búsulásom szerint cselekszem, nem fog kedvezni <f>[8†]</f> szemem, sem meg nem szánom őket; s ha kiáltanak füleimbe nagy felszóval, nem hallgatom meg <f>[9†]</f> őket.


text:
<pb/>És kiáltá füleimbe nagy felszóval, mondván: Hozzátok el a városra a meglátogatásokat, <f>[1†]</f> kinek-kinek a kezében legyen vesztő eszköze.


text:
És ímé hat férfi jő vala a felső kapu útjáról, a mely északra néz vala, mindeniknek kezében zúzó eszköze, egy férfi pedig köztük gyolcsba vala öltözve, és íróeszköz vala derekán. És bemenének és állának az érczoltár <f>[2†]</f> mellé.


text:
És Izráel Istenének <f>[3†]</f> dicsősége elvonula a Kérubról, a mely fölött vala, a ház küszöbéhez, és kiálta a gyolcsba öltözött férfiúnak, a kinek derekán <f>[4†]</f> íróeszköz vala.


text:
És monda az Úr néki: Menj át a város közepén, Jeruzsálem közepén, és jegyezz egy jegyet <f>[5†]</f> a férfiak homlokára, a kik sóhajtanak és nyögnek mindazokért az útálatosságokért, a melyeket cselekedtek annak közepében.


text:
És amazoknak mondá <f>[6†]</f> az én hallásomra: Menjetek át a városon ő utána, és vágjátok; ne kedvezzen a ti szemetek, és ne szánakozzatok:


text:
Vénet, ifjat, szűzet, gyermeket és asszonyokat öljetek meg mind egy lábig, de azokhoz a férfiakhoz, a kiken a jegy van, <f>[7†]</f> ne közelítsetek, és az én templomomon kezdjétek el. Elkezdék azért a vén férfiakon, <f>[8†]</f> a kik a ház előtt valának.


text:
És mondá nékik: Fertőztessétek meg a házat, és töltsétek meg a pitvarokat megölettekkel. Menjetek ki. És kimenének és öldöklének a városban.


text:
És lőn, hogy levágák őket, és én megmaradtam és esém az én orczámra és kiálték és mondék: Ah, ah, Uram Isten, avagy ki akarod-é írtani Izráel egész maradékát, mikor kiöntöd búsulásodat Jeruzsálemre?


text:
És mondá nékem: Izráel és Júda házának vétke <f>[9†]</f> felette nagy, mivelhogy tele a föld <f>[10†]</f> vérontással, és a város tele van <f>[11†]</f> igazságtalansággal, mert azt mondották: Elhagyta az Úr ezt a földet, és az Úr nem lát.


text:
És ímé a gyolcsba öltözött férfi, kinek íróeszköz vala derekán, <f>[13†]</f> választ hozott, mondván: Úgy cselekedtem, a mint parancsolád.


text:
<pb/>És látám, és ímé a mennyezeten, a mely a <f>[1†]</f> Kérubok feje fölött vala, látszék felettök, mint valami zafirkő, olyan, mint egy királyi széknek formája.


text:
És szóla a gyolcsba öltözött férfiúnak, <f>[2†]</f> és mondá: Menj be a forgókerekek közé a Kérubok alá, és töltsd meg tenyereidet égő üszöggel onnét a Kérubok közül, és szórd a városra. És beméne szemem láttára.


text:
A Kérubok pedig állanak a háztól jobbra, mikor a férfi beméne, és a felhő betölté <f>[3†]</f> a belső pitvart.


text:
És eltávozék az Úr dicsősége a Kérubról, <f>[4†]</f> a ház küszöbére, és megtelék a ház a felhővel, és a pitvar betelék az Úr dicsőségének fényességével.


text:
És a Kérubok <f>[5†]</f> szárnyainak csattogása meghallaték a külső pitvarig, mint az erős Isten hangja, mikor beszél.


text:
És lőn, mikor parancsolt ama gyolcsba öltözött férfinak, mondván: Végy tüzet a forgókerekek közül, a Kérubok közül, az beméne, és álla a kerék mellé.


text:
És kinyújtá egy Kérub a <f>[6†]</f> kezét a Kérubok közül a tűzhöz, mely vala a Kérubok között, és vőn és tevé a gyolcsba öltözöttnek markába, ki elvevé és kiméne.


text:
És látám, és ímé, négy <f>[7†]</f> kerék vala a Kérubok mellett, egyik kerék vala az egyik Kérub mellett és a másik kerék a másik Kérub mellett, és olyanok valának a kerekek, mintha tarsiskőből volnának.


text:
És mintha volna mind a négyöknek ugyanazon egy formája, mintha egyik kerék a másik kerék közepében volna.


text:
Jártokban mind a négy oldaluk felé mennek vala, meg nem fordulnak vala jártokban, hanem arra, a merre a fő fordult, mennek vala utána, meg nem fordulnak vala mentökben.


text:
És egész testök <f>[8†]</f> és hátok és kezeik és szárnyaik és a kerekek rakva valának szemekkel köröskörül mind a négy kerekükön.


text:
És négy orczája vala mindeniknek, az első orcza vala <f>[9†]</f> Kérub-orcza, és a második orcza ember-orcza, a harmadik oroszlán-orcza és a negyedik sas-orcza.


text:
És mikor járnak vala a Kérubok, járnak vala a kerekek is mellettök, mikor pedig felemelék a Kérubok szárnyaikat, hogy fölemelkedjenek a földről, nem fordulának el a kerekek sem az ő oldaluktól.


text:
Ha azok állanak vala, ezek is állának, és ha azok felemelkednek vala, fölemelkedének ezek is velök, mert a lelkes állat <f>[10†]</f> lelke vala bennök.


text:
És fölemelék a Kérubok szárnyaikat, és fölemelkedének a földről szemem láttára kimentökben és a kerekek is mellettök; és megállának az Úr háza keleti kapujának bejáratánál, és Izráel Istenének dicsősége vala <f>[12†]</f> felül ő rajtok.


text:
Ez ama lelkes állat, a melyet láttam az Izráel Istene alatt a Kébár folyó mellett, és megismerém, hogy Kérubok valának.


text:
Négy orczája vala mindeniknek és négy szárnya mindeniknek és emberi kezek formája vala szárnyaik alatt.


text:
És orczáik <f>[13†]</f> formája: ugyanazok az orczák valának, a melyeket a Kébár folyó mellett láttam, <i>tudniillik</i> formájokat és őket magokat. Mindenik a maga orczája felé megy vala.


text:
<pb/>És fölemelt engem a lélek, és bevive az Úr házának keleti kapujához, a mely néz keletnek, és ímé, a kapu bejáratánál huszonöt férfi vala, kik között látám Jaazanját, Azzur fiát, és Pelatjáhut, Benájáhu fiát, a nép fejedelmeit.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! ezek a férfiak, a kik gonoszt eszelnek ki és rossz tanácsot adnak ebben a városban,


text:
Mondván: Nem egyhamar fogunk házakat építeni; ez <i>a város</i> a fazék, mi pedig a <f>[1†]</f> hús.


text:
És esék reám az Úr lelke, és mondá nékem: Mondjad, így szól az Úr: Így szólottatok, Izráel háza! és a mi lelketekben készül, én tudom.


text:
Ezért, így szól az Úr Isten: Megöletteitek, kiket a város közepére vetettetek, ezek a hús, <f>[3†]</f> a város pedig a fazék, és titeket kivisznek belőle.


text:
Fegyver miatt hulljatok el, Izráel határán <f>[5†]</f> ítéllek meg titeket, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
E <i>város</i> ne legyen fazekatok, hogy ti <f>[6†]</f> benne hús legyetek, Izráel határán ítéllek el titeket.


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, mert az én végzéseimben nem jártatok, és rendeléseimet nem cselekedtétek, hanem a pogányok módja szerint cselekedtetek, a kik körültetek vannak.


text:
És lőn, mikor prófétáltam, Pelatjáhu, Benájáhu fia meghala, én pedig orczámra esém és kiálték nagy felszóval, és mondék: Ah, ah, Uram Isten, te véget vetsz Izráel maradékának!


text:
Embernek fia! a te atyádfiai, atyádfiai, a te rokonaid és Izráel egész háza együtt azok, a kikről Jeruzsálem lakói ezt mondják: távozzatok el az Úrtól, nékünk adatott ez a föld örökségül.


text:
Ezokáért mondjad: így szól az Úr Isten: Mivelhogy távol vetettem őket a pogányok közé, és szétszórtam őket a tartományokba, tehát én leszek nékik templomul rövid időre a tartományokban, a melyekbe mentek.


text:
Ennekokáért mondjad: Így szól az Úr Isten: Egybegyűjtelek <f>[7†]</f> titeket a népek közül és együvé hozlak titeket a tartományokból, a melyekben szétszórattatok, és adom néktek Izráel földjét.


text:
És bemennek oda és eltávolítják minden ő fertelmességeit és minden útálatosságait <f>[8†]</f> ő belőle.


text:
És adok nékik <f>[9†]</f> egy szívet, és új lelket <f>[10†]</f> adok belétek, és eltávolítom a kőszívet az ő testökből, és adok nékik hússzívet;


text:
Hogy az én végzéseimben járjanak és rendeléseimet megőrizzék és cselekedjék azokat, és legyenek nékem népem és én leszek nékik Istenök.


text:
De a kiknek szívök az ő fertelmességeik és útálatosságaik szíve szerint jár, azoknak útját fejökhöz verem, <f>[11†]</f> mondja az Úr Isten.


text:
És fölemelék a Kérubok szárnyaikat s a kerekek mellettök, és Izráel Istenének dicsősége <f>[12†]</f> rajtok felül vala.


text:
A lélek pedig felvőn engem, és vive Káldeába <f>[13†]</f> a foglyokhoz látásban az Isten lelke által, és felszálla előlem a látás, a melyet láttam.


text:
Embernek fia! pártos ház közepette lakol, kiknek szemeik vannak a látásra, de nem látnak, <f>[1†]</f> füleik vannak a hallásra, de nem hallanak, mert ők pártos ház.


text:
És te, embernek fia, készíts magadnak vándorútra való eszközöket, és vándorolj ki nappal szemeik előtt, és vándorolj ki helyedről más helyre szemök láttára; talán meglátják! mert ők pártos <f>[2†]</f> ház.


text:
És vidd ki eszközeidet, úgy, mint vándorútra való eszközöket, nappal szemök láttára, te pedig menj ki estve szemök láttára, úgy a hogy a vándorok szoktak.


text:
Szemök láttára emeld válladra, a sötétben vidd ki, orczádat fedd be, hogy ne lásd a földet, mert csodajelül rendeltelek az Izráel házának.


text:
Úgy cselekedtem azért, a mint parancsolva vala nékem; eszközeimet kihordám nappal, mint vándorútra való eszközöket, és este átlyukasztám a falat kezemmel; a sötétben kivivém, vállamra emelém szemök láttára.


text:
Mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: a fejedelemnek szól ez a próféczia, ki Jeruzsálemben van, és Izráel egész házának, a mely ott lakozik.


text:
Mondjad: Én csodajeletek vagyok; a mint én cselekedtem, úgy történik velök: fogságba, rabságra mennek.


text:
És a fejedelem, ki közöttök van, vállát megrakván a sötétben, kimegyen; a falat átlyukasztják, hogy így vigyék ki őt, <f>[4†]</f> orczáit befedi, hogy ne lássa szemeivel <i>épen</i> ő a földet.


text:
És kiterjesztem hálómat ellene, és megfogatik varsámban, és elviszem őt Bábelbe a Káldeusok földére, de azt nem fogja látni, <f>[5†]</f> és ott fog meghalni.


text:
És mindeneket, kik körülte vannak az ő segítségére, és minden seregeit szélnek szórom mindenfelé, és kardot vonok <f>[6†]</f> utánok.


text:
És megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor eloszlatom őket a pogányok közé, és szétszórom őket a tartományokba.


text:
De meghagyok közülök kevés férfiakat <f>[7†]</f> a fegyvertől, éhségtől s döghaláltól, hogy elbeszéljék minden útálatosságukat a pogányok közt, a kik közé mennek, s hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
És szólj a föld népének: Ezt mondja az Úr Isten Jeruzsálem lakóiról, Izráel földjéről: kenyeröket félelemmel eszik és vizöket ájulással iszszák, hogy pusztaságra <i>vetkőzzék</i> földje bőségéből minden lakói álnoksága miatt.


text:
Embernek fia! micsoda közmondástok van néktek Izráel földjén? hogy azt mondják: a napok <f>[8†]</f> csak haladnak, ám semmivé lesz minden látás.


text:
Ezokért mondd nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Megszüntetem e közmondást és nem mondogatják azt többé Izráelben, sőt inkább mondd nékik: elközelgettek a napok, és minden látás teljesül.


text:
Mert én szólok, az Úr; s a mely szót szólok, meglészen, nem halad tovább. Mert a ti napjaitokban, pártos ház, szólok egy szót és megcselekszem, ezt mondja az Úr Isten!


text:
Embernek fia! ímé, Izráel háza ezt mondja: A látás, melyet ez lát, sok napra való, <f>[9†]</f> és messze időkre prófétál ő.


text:
Ezokért mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Nem halad tovább semmi én beszédem; a mit <f>[10†]</f> szólok, az a szó meglészen, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! prófétálj Izráel prófétái ellen, <f>[1†]</f> a kik prófétálnak, és mondjad azoknak, a kik önnön szívökből próféták: Halljátok meg az Úr beszédét!


text:
Így szól az Úr Isten: Jaj a bolond prófétáknak, <f>[2†]</f> a kik az önnön lelkök után mennek, mert semmit <f>[3†]</f> sem láttak.


text:
Nem hágtatok fel a törésekhez, nem falaztatok falat Izráel háza körül, hogy megállhassatok a harczban az Úrnak napján.


text:
Hívságot láttak s hazug jövendölgetést, kik ezt mondják: Monda az Úr! holott az Úr nem bocsátotta őket, és még várják, hogy betelik beszédök.


text:
Avagy nem hiábavaló látást láttatok-é, és nem hazug jövendölgetést szóltatok-é? midőn ezt mondjátok vala: Monda az Úr! <f>[4†]</f> holott én nem szólottam!


text:
Ennekokáért így szól az Úr Isten: Mivelhogy hívságot szólottatok és hazugságot láttatok, azért ímé én ellenetek leszek, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És lészen kezem a próféták ellen, kik hívságot látnak és hazugságot jövendölgetnek; az én népem gyülekezetében nem lesznek, Izráel házának könyvébe nem irattatnak, és Izráel földjére be nem mennek, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr Isten.


text:
Azért, mert eláltatták az én népemet, mondván: béke! holott nincsen béke; és ha a <i>nép</i> falat épít, ímé ők bemázolják azt <f>[5†]</f> mázzal.


text:
Mondjad a mázzal mázolóknak, hogy leomlik; ömlő záporeső lészen, és ti jégeső kövei hulljatok, szélvihar hasítsd!


text:
Ezokáért így szól az Úr Isten: És meghasogatom szélviharral búsulásomban, és ömlő zápor lészen haragomban, és lésznek jégeső kövei búsulásomban annak elrontására.


text:
És ledöntöm a falat, melyet mázzal mázoltatok és levetem a földre, és meztelen lesz fundamentoma; és leomlik, és ti veszszetek el közepette, és tudjátok meg, hogy én vagyok az Úr.


text:
És teljessé teszem búsulásomat a falon és azokon, a kik mázolák azt mázzal, és mondom néktek: nincs a fal és nincsenek, a kik azt mázolák,


text:
<i>Tudniillik</i> Izráel prófétái, kik prófétálnak Jeruzsálemnek és látnak néki békességnek látását, <f>[6†]</f> holott nincsen békesség, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És te, embernek fia, fordítsd orczádat néped leányaira, a kik önnön szívükből prófétálnak, és prófétálj ellenök.


text:
És mondjad: Így szól az Úr Isten: Jaj azoknak, a kik kötéseket varrogatnak <f>[7†]</f> minden kézcsuklóra, és takarókat készítenek akármilyen termetűek fejére, hogy lelkeket vadászszanak! Némely lelkeket elvadásztok népemtől, másokat elevenen megtartotok a magatok hasznára.


text:
És megszentségtelenítetek engem népem előtt néhány marok árpáért és falat kenyérért, hogy lelkeket öljetek, melyeknek nem kellene meghalniok, és hogy lelkeket elevenen megtartsatok, melyeknek nem kellene élniök, hazudozván népemnek, a mely <f>[8†]</f> hazugságra hallgat.


text:
Ezokáért így szól az Úr Isten: Ímé én kötéseitek ellen leszek, a melyekkel ti a lelkeket vadászszátok, mint madarakat; és leszaggatom azokat karjaitokról, s a lelkeket, melyeket ti vadásztok, szabadon bocsátom, mint madarakat.


text:
És elszaggatom takaróitokat, és megszabadítom népemet kezetekből, és nem lesznek többé zsákmány a ti kezetekben, s megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
Mivelhogy megszomorítjátok az igaznak szívét hazugsággal, holott én őt bántani nem akartam, s megerősítitek a hitetlen kezeit, hogy meg ne térjen gonosz útjáról, hogy őt életben megtartsam.


text:
Ezokáért hívságot nem láttok és jövendőt nem jövendölgettek többé, s megszabadítom népemet a ti kezetekből, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
Embernek fia! Ezek a férfiak fölvették bálványaikat szívökbe, és vétkeik botránkozását orczáik elé állították. Vajjon engedjem-é, hogy megkérdezzenek engem?


text:
Ezokáért szólj velök, és mondjad nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Valaki az Izráel házából bálványait szívébe fölveszi, és vétkének botránkozását teszi orczái elé, és megy a prófétához: én, az Úr felelek meg annak énmagam által bálványainak sokasága miatt;


text:
Hogy megragadjam Izráel házát az ő szívökben, a kik elfordultak tőlem <f>[1†]</f> bálványaik miatt mindnyájan.


text:
Ezokáért mondjad Izráel házának: Ezt mondja az Úr Isten: Térjetek meg, és forduljatok el bálványaitoktól és minden útálatosságtoktól fordítsátok el orczátokat.


text:
Mert valaki az Izráel házából és a jövevények közül, a kik Izráelben laknak, elhajlik tőlem, és az ő bálványait veszi föl szívébe, és vétkének botránkozását teszi orczája elé, és megyen a prófétához, hogy ez tanácsot kérjen ő néki én tőlem: én, az Úr felelek meg annak énmagam által;


text:
És ellene fordítom <f>[2†]</f> orczámat annak a férfiúnak, és vetem őt jegyül és közbeszédül, <f>[3†]</f> és kiirtom népem közül, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr!


text:
Ha pedig a próféta <f>[4†]</f> megtéveszteni engedi magát, hogy kijelentést adjon: én, az Úr tévesztettem meg azt a prófétát; és kinyújtom kezemet ellene, és kivesztem őt <f>[5†]</f> az én népem, Izráel közül.


text:
Azért, hogy el ne tévelyedjék többé Izráel háza én tőlem, és többé meg ne fertéztessék magokat minden ő elszakadásukkal, hanem legyenek az én népem és én legyek Istenök, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! ha valamely ország vétkeznék ellenem, elpártolván tőlem, és én kinyújtván kezemet ellene, eltörném néki a kenyérnek botját, <f>[6†]</f> és bocsátanék reá éhséget, és kiirtanék belőle embert és barmot;


text:
És ha volna ez a három férfiú benne: <f>[7†]</f> Noé, Dániel és Jób: akkor ők az ő igazságukkal a magok lelkét megszabadítanák, azt mondja az Úr Isten.


text:
Ha gonosz vadállatokat bocsátanék át az országon, hogy azt gyermektelenné tegyék, és az pusztává lenne, a melyen senki át nem menne a vadállatok miatt:


text:
Benne ama három férfiú (élek én, az Úr Isten mondja) sem fiakat, sem leányokat meg nem szabadítana, csak magokat szabadítanák meg, az ország pedig pusztává lenne.


text:
Avagy ha fegyvert hoznék amaz országra, és mondanám: fegyver, menj át ez országon! és kiirtanék belőle embert és barmot,


text:
És ama három férfiú <f>[8†]</f> benne volna, élek én, az Úr Isten mondja, nem szabadítana meg sem fiakat, sem leányokat, hanem csak magokat szabadítanák meg.


text:
Avagy ha döghalált bocsátanék arra az országra, és kiönteném búsulásomat reá vérben, hogy kiirtsak belőle embert és barmot,


text:
S Noé, Dániel és Jób <f>[9†]</f> benne volna: élek én, az Úr Isten mondja, nem szabadítanának meg sem fiat, sem leányt; ők igazságukkal csak a magok lelkét szabadítanák meg.


text:
Mert így szól az Úr Isten: Mennyivel inkább, ha e négy nehéz ítéletemet: a fegyvert, éhséget, vadállatot és döghalált bocsátom Jeruzsálemre, hogy kiirtsak belőle embert és barmot!


text:
Ímé, megmaradnak benne némely menekültek, a kiket kivezetnek, fiak és leányok; ímé ők kimennek hozzátok, hogy lássátok útjokat és cselekedeteiket, és vígasztalást vegyetek a veszedelemből, melyet Jeruzsálemre hoztam, mindarra nézve, a mit hoztam reá.


text:
És megvígasztalnak titeket, ha látjátok útjokat és cselekedeteiket megismeritek, hogy nem hiába cselekedtem mindazt, a mit cselekedtem vele, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Avagy vesznek-é abból fát, hogy valami eszközt csináljanak belőle? avagy vesznek-é belőle szeget, hogy mindenféle edényt akaszszanak reá?


text:
Ímé a tűznek adatott, hogy megemészsze; két végét megemésztette már a tűz, és közepe megpörkölődött, vajjon való-é valami eszközre?


text:
Ímé, míg ép vala, semmi eszközre nem vala jó; menynyivel kevésbbé csinálhatnak belőle valamit most, mikor a tűz megemésztette és megpörkölődött!


text:
Azért így szól az Úr Isten: A mint a szőlőtőke fáját az erdő fái közül a tűznek adtam megemésztésre, úgy adtam oda Jeruzsálem lakóit;


text:
És ellenök fordítom arczomat. A tűzből <f>[1†]</f> jöttek ki és a tűz emészsze meg őket, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, mikor arczomat ellenök fordítom.


text:
És mondjad: Így szól az Úr Isten Jeruzsálemnek: A te származásod és születésed Kanaán földjéről való; atyád az Emoreus és anyád Hitteus asszony.


text:
Születésed pedig ilyen volt: a mely napon születtél, el nem metszették a köldöködet, és vízzel meg nem mostak, hogy tiszta lennél, sóval sem töröltek meg, sem be nem póláltak.


text:
Szem meg nem szánt téged, hogy ezekből valamit veled cselekedett volna, könyörülvén rajtad; hanem kivetettek a nyilt mezőre, mert útáltak, a mely napon születtél.


text:
Ekkor elmenék melletted és látálak véredben eltapodva, és mondék néked: A te véredben élj! mondék ismét néked: A te véredben élj!


text:
Sok ezerekre szaporítottalak, mint a mezei füvet, és megszaporodál és fölnevekedél és jutál nagy szépségre; emlőid duzzadának s szőröd kinőtt vala, de te mezítelen és befedezetlen valál.


text:
Ekkor elmenék melletted, és látálak, és ímé a te korod a szerelem kora vala, és kiterjesztém fölötted szárnyamat s befödözém <f>[1†]</f> mezítelenségedet, és megesküvém néked <f>[2†]</f> s frigyre léptem veled; <f>[3†]</f> azt mondja az Úr Isten, és lől az enyém.


text:
És felöltöztetélek hímes ruhába, és felsaruztalak borjúfóka bőrrel, s övezélek fehér gyolcscsal s befedélek selyemmel.


text:
És felékesítéd magadat aranynyal és ezüsttel, és öltözeted vala fehér gyolcs és selyem és hímes ruha; lánglisztet, mézet és olajat ettél, és megszépülél felette igen, s <f>[5†]</f> királyságra jutál.


text:
És kiméne híred a pogányok közé a te szépségedért; <f>[6†]</f> mert tökéletes vala az ékességeim által, a melyeket reád tettem, azt mondja az Úr Isten.


text:
De elbízád magadat szépségedben és paráznává lőn híred <f>[7†]</f> szerint, elárasztál paráznaságaiddal minden melletted elmenőt: <f>[8†]</f> legyen kedve szerint!


text:
És vevél a te ruháidból s csinálál magadnak magaslatokat különböző szinnel borítva, s paráználkodál azokon; ilyen még nem volt <f>[9†]</f> és nem is lesz.


text:
És vevéd a te ékességidet az én aranyomból és ezüstömből, melyeket néked adtam, és csináltál magadnak férfiú képeket, és azokkal paráználkodál.


text:
És vevéd hímes ruháidat <f>[10†]</f> és befedezéd azokat, és olajomat és füstölőszeremet vetéd eléjök.


text:
És az én eledelemet, melyet néked adtam, — lángliszttel és olajjal és mézzel etettelek vala, — ő eléjök rakád <f>[11†]</f> kedves illatul; így lőn, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És vevéd a te fiaidat és leányaidat, kiket nékem szültél vala, és <f>[12†]</f> megáldozád őket azoknak eledelül. Avagy nem volt-é már elég paráznaságodból,


text:
És minden útálatosságaidban és paráznaságaidban meg nem emlékeztél a te ifjúságod napjairól <f>[14†]</f> mikor mezítelen és befedezetlen valál, véredben eltapodva voltál.


text:
És minden keresztútnál megépítéd magaslatodat, s útálatossá tevéd szépségedet, és kétfelé vetéd lábaidat minden melletted elmenőnek, és sokasítád paráznaságodat.


text:
És paráználkodál Égyiptom fiaival, szomszédiddal, <f>[16†]</f> a nagytestűekkel, és sokasítád paráznaságodat, hogy engem ingerelj.


text:
És ímé kinyújtottam kezemet ellened, s megkisebbítém rendelt részedet, és adálak téged a te gyűlölőidnek, a Filiszteusok leányainak csúfolásukra, a kik átallák fajtalan <f>[17†]</f> útadat.


text:
S Assiria fiaival is paráználkodál, mert meg nem elégedél; paráználkodál velök, és még sem elégedél meg.


text:
És sokasítád paráznaságodat a kalmárok földje, Káldea felé, de még ezzel sem elégedél <f>[18†]</f> meg.


text:
Mily gyenge a szíved, azt mondja az Úr Isten, hogy mindezeket cselekedted, egy rakonczátlan rima cselekedeteit!


text:
Hogy állítál magadnak fedelet minden keresztúton, és magaslatokat csinálál minden utczán, de nem voltál olyan, mint a rima, kicsibe véve a bért.


text:
Minden rimának bért adnak, te pedig magad adtad ajándékidat minden szeretődnek, így megvásárlád őket, hogy bemenjenek hozzád mindenfelől paráznaságidért.


text:
És lőn különbség közted és más asszonyok közt paráznaságaidban; mert utánad nem jártak a paráznák; te adál bért nékik és bért ők nem adának néked, így lőn különbséged.


text:
Így szól az Úr Isten: A miatt, hogy eláradt gyalázatod és föl van takarva mezítelenséged a te szeretőiddel való paráznaságaidban; és minden útálatos bálványaid miatt és fiaid vére miatt, kiket <f>[20†]</f> azoknak adtál:


text:
Ezokáért ímé egybegyűjtöm minden szeretődet, kiknek kedves valál, és mindazokat, a kiket szerettél, együtt azokkal, a kiket gyűlöltél, és egybegyűjtöm őket ellened mindenfelől, és föltakarom mezítelenségedet előttök, <f>[21†]</f> hogy lássák minden te mezítelenségedet.


text:
És megítéllek téged a házasságtörő <f>[22†]</f> és vért ontó asszonyok ítéletével, és véredet kiontatom búsulásomban és féltő szerelmemben.


text:
És adlak téged kezökbe, <f>[23†]</f> és leszakítják tetődet és lerontják magaslataidat és lehúzzák rólad ruháidat és elveszik ékességeidet, és hagynak mezítelenül <f>[24†]</f> s ruhátalanul.


text:
És megégetik házaidat <f>[25†]</f> tűzzel, és ítéletet cselekesznek rajtad sok asszony szeme láttára, és megszüntetem paráznaságodat, és bért sem adsz többé.


text:
És megnyugotom búsulásomat rajtad, <f>[26†]</f> hogy eltávozzék féltő szerelmem te tőled, s megnyugoszom és többé nem haragszom.


text:
Mivelhogy meg nem emlékeztél ifjúságod napjairól, <f>[27†]</f> és ingerlettél engem mindezekkel, azért ímé én is fejedhez verem útadat, ezt mondja az Úr Isten, és többé nem cselekszed a fajtalanságot minden útálatosságod mellett.


text:
Anyád leánya vagy te, <f>[28†]</f> a ki megútálta férjét s fiait, és öcséidnek nénje vagy, a kik megútálták férjeiket és fiaikat; anyátok Hitteus asszony és atyátok Emoreus.


text:
És a te nénéd <f>[29†]</f> Samaria vala, ő és leányai, ki balkezed felől lakik vala; és öcséd, <f>[30†]</f> a ki jobbkezed felől lakik vala, Sodoma és leányai.


text:
És nem az ő útaikon jártál, és nem az ő útálatosságaik szerint cselekedtél, de csak kevés ideig; de aztán gonoszabb valál azoknál <f>[31†]</f> minden útadban.


text:
Élek én! azt mondja az Úr Isten, így nem <f>[32†]</f> cselekedett Sodoma, a te öcséd, ő és leányai, a mint cselekedtél te és a te leányaid.


text:
Ímé, ez volt a vétke Sodomának, a te öcsédnek: kevélység, eledel bősége és <f>[33†]</f> gondtalan békesség volt nála és leányainál, de a szűkölködőnek és szegénynek kezét nem fogta meg.


text:
És felfuvalkodának s cselekedének útálatosságot előttem, és elveszítém őket, mikor <i>ezt</i> <f>[34†]</f> megláttam.


text:
És Samaria félannyit sem vétkezett, mint te, mert többek a te útálatosságaid, mint az övék; és így nőtestvéreidet <f>[35†]</f> nálad igazabbaknak bizonyítád minden útálatosságiddal, a melyeket cselekvél.


text:
Te is azért viseld gyalázatodat, a melyre pedig nénédet ítélted; a te bűneid miatt, melyekben nálok útálatosabban cselekvél, igazabbak ők nálad. Szégyenülj meg hát te is s viseld gyalázatodat, hogy nőtestvéreidet nálad igazabbaknak bizonyítád.


text:
És visszahozom foglyaikat, Sodomának s leányainak foglyait és Samariának s leányainak foglyait; s visszahozom a te foglyaidat is amazok közepette;


text:
Azért, hogy viseljed gyalázatodat és megszégyenülj mindazokért, miket cselekedtél, mikor azoknak vígasztalásukra leszel.


text:
És nőtestvéreid, Sodoma és leányai visszatérnek előbbi állapotjokba, és Samaria s leányai visszatérnek előbbi állapotjokba, és te is és leányaid visszatértek előbbi állapototokba.


text:
Minekelőtte kitudódott volna gonoszságod; a miképen te most gyalázatuk vagy Siria leányainak s minden körülötted valóknak, a Filiszteusok leányainak, kik útálnak téged köröskörül?


text:
Mert ezt mondja az Úr Isten: És ha úgy cselekedtem veled, mint te cselekedtél, midőn megvetetted az esküt, hogy megtörd <f>[36†]</f> a frigyet:


text:
Én megemlékezem frigyemről, a melyet veled ifjúságod napjaiban <i>kötöttem,</i> és örök frigyet vetek veled.


text:
És te megemlékezel útaidról és megszégyenled magadat, mikor hozzád veszed nőtestvéreidet, a kik nagyobbak nálad, együtt azokkal, a kik kisebbek, s adom őket néked leányaidul, de nem <f>[37†]</f> a te frigyedből.


text:
Hogy megemlékezzél és pirulj, és meg ne nyissad többé szádat szégyenletedben, mikor megkegyelmezek néked mindenekben, valamit cselekedtél, azt mondja az Úr Isten.


text:
És mondjad: Így szól az Úr Isten: A nagyszárnyú nagy saskeselyű, melynek hosszú csapótollai valának, s mely rakva vala különféle színű tollakkal, jöve a Libanonra, és elfoglalá a czédrusfa tetejét.


text:
És vőn annak a földnek magvából, és elveté azt termékeny mezőbe; sok vizek mellé vivé; mint fűzfát ülteté el.


text:
És felsarjadt, és lőn elterülő, alacsony szőlőtővé, hogy vesszőit amahhoz fordítsa s gyökerei amaz alatt legyenek, és szőlőtővé lőn, és vesszőket terme, s ágacskákat bocsáta ki.


text:
És vala más nagy szárnyú, soktollú nagy saskeselyű, és ímé, ez a szőlőtő feléje terjeszté gyökereit s vesszeit hozzá nyújtá ültetésének ágyaiból, hogy öntözze őt;


text:
Pedig jó földbe, sok víz mellé ültették vala el, hogy ágakat hajtson és gyümölcsöt teremjen, hogy legyen jeles szőlőtő.


text:
Mondjad: Így szól az Úr Isten: Vajjon jó szerencsés lesz-é? Vajjon gyökereit nem szaggatja-é ki, és gyümölcsét nem vágja-é le, hogy elszáradjon, hajtásának minden ága elszáradjon, és pedig nem erős karral és sok néppel <i>támad reá,</i> hogy kitépje <f>[1†]</f> azt gyökerestől.


text:
És ímé elplántáltatott, jó szerencsés lesz-é? Avagy ha a napkeleti szél illeti őt, nem szárad-é el teljesen, ültetésének ágyában nem <f>[2†]</f> szárad-é el?


text:
No, mondjad a pártos háznak: Avagy nem értettétek-é mi ez? Mondjad: Ímé, eljött a babiloni király Jeruzsálembe, és fogá királyát és fejedelmeit és elvivé őket magához Babilonba.


text:
És vőn a királyi magból, s <f>[3†]</f> frigyet szerze vele, s megesketé őt, de a földnek erőseit elvivé,


text:
De pártot üte ellene, bocsátván követeit Égyiptomba, <f>[4†]</f> hogy adjon néki lovakat és sok népet. Vajjon jó szerencsés lesz-é? Vajjon megszabadítja-é magát, a ki ezeket cselekszi? a ki megszegte a szövetséget, megszabadul-é?


text:
Élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy annak a királynak <f>[5†]</f> lakóhelyén, a ki őt királylyá tette, <f>[6†]</f> a kinek tett esküjét megvetette, s a kivel tett frigyét megszegte, <i>ott </i>nála, Babilonban hal meg.


text:
És a Faraó nagy haddal és nagy sokasággal vele semmit nem <f>[7†]</f> tesz a háborúban, mikor sánczot töltenek és tornyot építenek sok lélek kiirtására.


text:
S ha megvetette az esküt, <f>[8†]</f> hogy megszegje a frigyet, pedig ímé, kezet adott rá, s mégis megcselekedte mindezeket; nem fog megszabadulni!


text:
Azért így szól az Úr Isten: Élek én, hogy eskümet, melyet megvetett, és frigyemet, melyet megszegett, fejéhez verem.


text:
És kiterjesztem <f>[9†]</f> hálómat ellene, és megfogatik varsámban, és elviszem őt Babilonba s ott törvénykezem vele gonoszságáért, melylyel ellenem járt.


text:
És minden menekültje minden seregéből fegyver miatt hull el, és a megmaradottak szélnek szélednek mindenfelé, és megtudjátok, hogy én, az Úr beszéltem.


text:
Így szól az Úr Isten: És veszek én ama magas czédrus tetejéből, és elültetem; felső ágaiból egy gyönge <i>ág</i>at szegek le, s elplántálom én magas és fölemelt hegyen.


text:
Izráel magasságos hegyén plántálom őt, és ágat nevel és gyümölcsöt terem s nagyságos czédrussá nevekedik, hogy lakjanak alatta, mindenféle szárnyas madarak ágainak árnyékában fognak lakozni.


text:
És megismeri a mező minden fája, hogy én, az Úr tettem a magas fát alacsonynyá, az alacsony fát magassá; megszáraztottam a zöldelő fát, és zölddé tettem az asszú fát. Én, az Úr szólottam és megcselekedtem.


text:
Mi dolog, hogy ezt a közbeszédet szoktátok mondani Izráel földjén, mondván: Az atyák ettek <f>[1†]</f> egrest, és a fiak foga vásott meg <i>bele?</i>


text:
Ímé, minden lélek enyém, úgy az atyának lelke, mint a fiúnak lelke enyém; a mely lélek vétkezik, annak kell meghalni!


text:
Ha a hegyeken nem eszik, <f>[2†]</f> és szemeit föl nem emeli Izráel házának bálványaira, és felebarátja feleségét meg nem fertézteti, <f>[3†]</f> és asszonyhoz tisztátalanságában nem közeledik;


text:
És senkit nem <f>[4†]</f> nyomorgat, az adósnak a zálogot visszaadja, <f>[5†]</f> ragadományt nem ragadoz, az éhezőnek kenyerét <f>[6†]</f> adja és a <f>[7†]</f> mezítelent ruhával befödi;


text:
Uzsorára nem <f>[8†]</f> ád, kamatot nem vesz, megvonja kezét az álnokságtól, igaz ítéletet tesz a felek közt;


text:
Az én parancsolatimban jár és törvényeimet megőrzi, hogy igazságot cselekedjék; ez az igaz, ő élvén él, ezt <f>[9†]</f> mondja az Úr Isten.


text:
Mindezeket pedig nem cselekedte; hanem a hegyeken evett, és felebarátjának feleségét megfertéztette;


text:
A szűkölködőt és szegényt nyomorgatta, ragadományokat ragadozott, zálogot vissza nem adott, és a bálványokra emelte szemeit, útálatosságot cselekedett;


text:
Uzsorára adott és kamatot vett: és az ilyen éljen? Nem él! Mindezeket az útálatosságokat cselekedte, halállal haljon meg, az ő vére legyen ő rajta!


text:
S ímé, ha fiat nemz, és ez látja atyjának minden vétkét, melyeket cselekszik; látja, de nem cselekszik azok szerint:


text:
A hegyeken nem eszik, és szemeit nem emeli fel Izráel házának bálványaira, felebarátjának feleségét meg nem fertézteti,


text:
És senkit sem nyomorgat, zálogot nem vesz, ragadományt nem ragadoz, kenyerét az éhezőnek adja és a mezítelent <f>[11†]</f> ruhával befödi;


text:
A szegényre nem veti rá kezét, uzsorát és kamatot nem vesz, törvényeim szerint cselekszik, parancsolataimban jár: az ilyen ne haljon meg atyja vétkéért, <i>hanem</i> élvén éljen.


text:
Atyja, mert nyomorgatást követett el, ragadományt ragadozott atyjafiától, és a mi nem jó, azt cselekedte népe között: ímé meghal a maga vétkéért.


text:
És ti ezt mondjátok: Miért ne viselje a fiú <f>[12†]</f> az apa vétkét? Ám a fiú, törvény szerint és igazságot cselekedett, minden parancsolatimat megtartotta s cselekedte azokat: élvén éljen.


text:
A mely lélek vétkezik, annak kell meghalni; a fiú ne viselje az apa vétkét, se az apa ne viselje a fiú vétkét; az igazon legyen az ő igazsága, és a gonoszon az ő gonoszsága.


text:
És ha a gonosztevő megtér minden vétkéből, melyeket cselekedett, és megtartja minden parancsolatimat, és törvény szerint és igazságot cselekszik: élvén éljen, és meg ne haljon.


text:
Semmi gonoszságáról, melyet cselekedett, emlékezés nem lészen; az ő igazságáért, melyet cselekedett, élni fog.


text:
Hát kivánva kivánom én a gonosznak <f>[13†]</f> halálát? ezt mondja az Úr Isten! nem <i>inkább</i> azt, hogy megtérjen útjáról és éljen?


text:
És ha az igaz elhajol az ő igazságától, és gonoszságot cselekszik, minden útálatosság szerint, melyeket a hitetlen cselekedett, cselekeszik, nemde éljen-é? Semmi igazságairól, a melyeket cselekedett, emlékezés nem lészen: gonoszságáért, melyet cselekedett, és az ő vétkéért, melylyel vétkezett, ezekért meg kell halnia.


text:
És azt mondjátok: <f>[14†]</f> Nem igazságos az Úrnak útja! Oh, halljátok meg, Izráel háza: az én útam nem igazságos-é? nem <i>inkább</i> a ti útaitok nem igazságosak-é?


text:
Ha elhajol az igaz az ő igazságától, és gonoszságot cselekszik, és a miatt meghal: gonoszsága miatt hal meg, melyet cselekedett.


text:
És ha a gonosztevő megtér az ő gonoszságától, melyet cselekedett, és törvény szerint és igazságot cselekszik: ez az ő lelkét megtartja életben.


text:
És azt mondja az Izráel háza: Nem igazságos az Úrnak útja! Az én útaim nem <f>[15†]</f> igazságosak-é, Izráel háza? nem <i>inkább</i> a ti útaitok nem igazságosak-é?


text:
Ennekokáért mindeniteket az ő útai szerint ítélem, Izráel háza, ezt mondja az Úr Isten. Térjetek meg és forduljatok el minden vétkeitektől, hogy romlástokra <f>[16†]</f> ne legyen gonoszságotok.


text:
Vessétek el magatoktól minden vétkeiteket, melyekkel vétkeztetek, és szerezzetek magatoknak új szívet és új lelket; <f>[17†]</f> Miért halnátok meg, oh Izráel háza!?


text:
Mert nem gyönyörködöm a meghaló halálában, <f>[18†]</f> ezt mondja az Úr Isten. Térjetek meg azért és éljetek!


text:
És mondjad: Mi volt anyád? Nőstény oroszlán; oroszlánok közt fekszik vala, fiatal oroszlánok között nevelé fel kölykeit.


text:
És fölnevele egyet kölykei közül; fiatal oroszlánná lőn, és megtanula ragadományt ragadozni, embereket evett.


text:
És meghallák ezt róla a népek; vermökben megfogaték, és elvivék őt horgokon <f>[1†]</f> Égyiptom földjére.


text:
És mikor látta, hogy késik, hogy oda veszett reménysége, vőn egyet kölykei közül, ezt tevé fiatal oroszlánná.


text:
És ez jár vala az oroszlánok között, fiatal oroszlánná lőn, és megtanula ragadományt ragadozni, embereket <f>[2†]</f> evett.


text:
És ismeré az ő özvegyeiket s városaikat elpusztítá, és megrettene a föld és annak teljessége, ordítása hangjától.


text:
És veték ellene a pogányok köröskörül a tartományokból és kiteríték reá hálójukat, vermökben <f>[3†]</f> megfogaték;


text:
És veték őt ketreczbe horgokon, s elvivék őt Babilon királyához, elvivék őt várakba, hogy többé ne hallassék szava Izráel hegyein.


text:
Anyád a te nyugalmadban olyan vala, mint a víz mellé ültetett szőlőtő, gyümölcscsel és vesszővel bővelkedik vala a sok víztől.


text:
És lőnek néki erős vesszei, uralkodók pálczáinak valók, és nagy vala magassága a sűrűség között és felett, és kitetszék magasságával és vesszeinek sokaságával.


text:
De kiszaggattaték <i>Isten</i> haragja által, a földre vetteték, és a napkeleti szél elszárasztá gyümölcsét; letöretének és elszáradának erős ágai; tűz emészté meg.


text:
És tűz jött ki ágainak egyik vesszejéből, gyümölcsét megemészté, és nincs <i>többé</i> rajta erős vessző, nincs pálcza az uralkodásra! Gyászének ez és gyászének lesz.


text:
<pb/>És lőn a hetedik esztendőben, az ötödik hónap tizedikén: jövének férfiak Izráel vénei közül megkérdezni az Urat, és leülének előttem.


text:
Embernek fia! beszélj Izráel véneivel, és mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Nemde engem megkérdezni jöttetek-é? Élek én, hogy nem engedem, hogy megkérdezzetek engem, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Azon a napon, melyen elválasztám Izráelt, és fölemelém kezemet a Jákób háza magvának, és megismertetém magamat velök Égyiptom földjén, és kezemet fölemelém nékik, mondván: Én vagyok az Úr, a ti Istentek!


text:
Azon a napon felemeltem kezemet nékik, hogy kihozzam őket Égyiptom földjéről a földre, a melyet kinéztem vala nékik, a mely téjjel és mézzel folyó, ékessége az minden tartománynak;


text:
És mondék nékik: Kiki az ő szemei útálatosságait elvesse, és Égyiptom bálványaival <f>[1†]</f> meg ne fertéztessétek magatokat; én vagyok az Úr, a ti Istentek!


text:
De pártot ütének ellenem, s nem akarának hallgatni reám. Senki az ő szeme útálatosságait el nem veté és Égyiptom bálványait el nem hagyá. Mondám <f>[2†]</f> azért, hogy kiöntöm búsulásomat rájok, teljessé teszem haragomat rajtok Égyiptom földjének közepette.


text:
De cselekedtem az én <f>[3†]</f> nevemért, hogy ez meg ne gyaláztassék a pogányok szemei előtt, a kik közt ők valának, a kiknek szemei előtt megismertettem magamat velök, hogy kihozom őket Égyiptom földjéről.


text:
És adám nékik parancsolatimat, és törvényeimet kijelentém nékik, melyeket az ember ha cselekszik, <f>[5†]</f> él azok által.


text:
És adám nékik szombataimat <f>[6†]</f> is, hogy legyenek jegyül köztem és ő közöttök; hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr, az ő megszentelőjök.


text:
De pártot üte ellenem Izráel háza a pusztában, az én parancsolatimban nem jártak és törvényeimet megveték, a melyeket az ember ha cselekszik, él azok által; és az <f>[7†]</f> én szombataimat megfertéztették felette igen. Mondám azért, hogy kiöntöm búsulásomat rájok a pusztában, hogy elveszessem őket.


text:
De cselekedtem az én nevemért, hogy meg ne gyaláztassék <f>[8†]</f> a pogányok szemei előtt, a kiknek szeme láttára kihoztam vala őket.


text:
És föl is emelém én kezemet nékik a pusztában, hogy be nem viszem őket a földre, <f>[9†]</f> melyet adtam nékik, mely téjjel és mézzel folyó, ékessége az minden tartománynak;


text:
Mivelhogy törvényeimet megvetették és parancsolataimban nem jártak, és szombataimat megfertéztették, mert bálványaik <f>[10†]</f> után járt vala szívök:


text:
Mindazáltal kedvezett szemem nékik, hogy el ne veszessem őket, és nem vetettem nékik véget a pusztában.


text:
És mondék fiaiknak a pusztában: A ti atyáitok parancsolataiban ne járjatok, és az ő törvényeiket meg ne tartsátok, s bálványaikkal magatokat meg ne fertéztessétek.


text:
Én vagyok a ti Uratok, Istentek: az én parancsolatimban járjatok, az én törvényimet tartsátok meg, és azokat cselekedjétek.


text:
És az én szombatimat <f>[11†]</f> megszenteljétek, hogy legyenek jegyül én köztem és tiköztetek, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, a ti Istenetek.


text:
De pártot ütének a fiak ellenem, parancsolataimban nem jártak, s törvényeimet meg nem tartották, hogy azokat cselekedjék, a melyeket az ember ha cselekszik, él azok által; szombataimat megfertéztették; mondám azért, hogy kiöntöm búsulásomat rájok, teljessé teszem haragomat rajtok a pusztában.


text:
De visszavontam kezemet, s cselekedtem az én nevemért, <f>[12†]</f> hogy meg ne gyaláztassék a pogányok előtt, a kiknek szeme láttára kihoztam őket.


text:
Föl is emelém én kezemet nékik a pusztában, hogy elszélesztem <f>[13†]</f> őket a pogányok közé, és szétszórom őket a tartományokba;


text:
Mivelhogy törvényeimet nem cselekedték, s parancsolataimat megvetették, és szombataimat megfertéztették, s atyáik bálványai után voltak szemeik.


text:
S megfertéztetém <f>[15†]</f> őket ajándékaikkal, mikor <i>tűzön </i>vittek át minden elsőszülöttet, <f>[16†]</f> hogy elpusztítsam őket, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
Azért szólj az Izráel házának, embernek fia, és mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Még ebben is gyalázattal illettek engem a ti atyáitok, hogy hűtlenül elszakadának tőlem:


text:
Mikor bevittem őket a földre, a melyért fölemeltem kezemet, <f>[17†]</f> hogy azt nékik adom, megtekintének minden magas halmot és minden sűrű ágú fát, és ott áldozzák vala az ő áldozatjaikat, és ott adják vala haragra ingerlő <f>[18†]</f> ajándékaikat; és oda teszik vala kedvelt illatjokat, és oda öntik vala italáldozataikat.


text:
És mondék nékik: Micsoda e magaslat, a hova ti gyülekeztek? És nevezik nevét magaslatnak mind e mai napig.


text:
<pb/>Ennekokáért mondjad Izráel házának: Így szól az Úr Isten: Nemde a ti atyáitok módjára fertéztetitek-é meg magatokat, és az ő útálatosságaik szerint paráználkodtok-é?


text:
És ajándékaitok vitelével, mikor átviszitek fiaitokat a tűzön, fertéztetitek meg magatokat minden bálványaitok előtt mind e mai napig, és én engedjem, hogy megkérdezzetek engem, Izráel háza? Élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy nem engedem, hogy megkérdezzetek engem!


text:
És a mi lelketekben támadt, semmiképpen sem lesz meg, hogy azt mondjátok: Leszünk olyanok, mint a pogányok, mint a tartományok nemzetségei, szolgálván fának és <f>[19†]</f> kőnek.


text:
Élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy erős kézzel és kinyújtott karral és kiontott búsulással uralkodom rajtatok.


text:
És kiviszlek titeket a népek közül, és egybegyűjtelek titeket a tartományokból, melyekbe elszéledtetek, erős kézzel és kinyújtott karral és kiontott búsulással;


text:
A mint törvénykeztem <f>[21†]</f> a ti atyáitokkal Égyiptom földének pusztájában; úgy törvénykezem veletek, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És kitisztítom közületek a pártosokat, és az ellenem támadókat, és a földről, melyen jövevények voltak, kihozom őket, de Izráel földjére nem fognak bemenni, hogy megtudjátok, hogy én vagyok az Úr!


text:
Ti pedig, Izráel háza, azt mondja az Úr Isten, mindenitek <f>[22†]</f> járjon az ő bálványai után és szolgáljon azoknak; de azután bizony, hallgatni fogtok rám, és az én szent nevemet többé meg nem fertéztetitek ajándékitokkal és bálványaitokkal.


text:
Mert az én szent hegyemen, Izráelnek magas hegyén, ezt mondja az Úr Isten, ott fog szolgálni nékem Izráel egész háza együtt azon a földön; ott kedvelem őket, ott kivánom meg a ti áldozataitokat és ajándékitoknak első zsengéjét mindenben, mit nékem szenteltek.


text:
Kedves illatban kedvellek titeket, mikor kihozlak titeket a népek közül és egybegyűjtelek titeket a tartományokból, melyeken elszéledtetek, és megszenteltetem ti bennetek a pogányok szemei előtt.


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, <f>[23†]</f> mikor beviszlek titeket Izráel földjére, arra a földre, melyért fölemeltem kezemet, hogy adom azt a ti atyáitoknak.


text:
És ott megemlékeztek útaitokról, s minden cselekedeteitekről, melyekkel magatokat megfertéztettétek, s megútáljátok <f>[24†]</f> ti magatokat minden gonoszságtokért, melyeket cselekedtetek.


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, mikor cselekszem veletek az én nevemért, és nem a ti gonosz útaitok és romlott cselekedeteitek szerint, oh Izráel háza, ezt mondja az Úr Isten!


text:
És mondjad a dél erdejének: Halld meg az Úr beszédét, így szól az Úr Isten: Ímé, én tüzet gyújtok benned, hogy megemészszen te benned minden zöldelő és minden aszú fát. Meg nem aluszik a lángoló láng, és megég a miatt minden orcza déltől északig.


text:
Embernek fia! fordítsd arczodat Jeruzsálem felé, és szólj a szent helyek ellen és prófétálj Izráel földje ellen!


text:
És mondjad Izráel földjének: Így szól az Úr: Ímé, én reád <i>megyek,</i> és kivonszom kardomat hüvelyéből, és kivágok belőled igazat és gonoszt.


text:
Azért, hogy kivágjak belőled igazat és gonoszt, azért megyen ki kardom hüvelyéből minden test ellen délről északig.


text:
És megérti minden test, hogy én, az Úr vontam ki kardomat hüvelyéből, <i>mert belé</i> többé vissza nem tér.


text:
És lészen, mikor mondják néked: Miért nyögsz te? ezt mondjad: A hírért, mert beteljesedett: és elolvad minden szív és elerőtlenedik minden kéz és elcsügged minden lélek és minden térd elolvad <f>[1†]</f> mint a víz. Ímé beteljesedett és meglett, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! prófétálj és mondjad: Ezt mondta az Úr: Mondjad: fegyver, fegyver! megélesített és meg is fényesített!


text:
Hogy öldököljön, megélesíttetett, hogy legyen villámlása, megfényesíttetett. Avagy örüljünk-é? Fiam <i>e</i> veszszeje megvet minden fát!


text:
És adta azt megfényesítésre, hogy marokba fogják; megélesíttetett az a kard s megfényesíttetett, hogy adják a megölőnek kezébe.


text:
Kiálts és jajgass, embernek fia! mert ez az én népemen lészen és Izráel minden fejedelmin: <f>[2†]</f> e kardra jutnak népemmel együtt, ezokért üss czombodra.


text:
Már megpróbáltatott. <f>[3†]</f> De hát ha a vessző maga is vonakodnék? Nem úgy lészen, ezt mondja az Úr Isten!


text:
Te pedig, embernek fia, prófétálj, és csapd össze tenyeredet, mert kettős lesz a kard, most harmadszor; öldöklő kard az, a nagy öldöklő kard körüljárja <f>[4†]</f> őket.


text:
Hogy elolvadjon a szív és sokan elhulljanak: <f>[5†]</f> minden kapujokban rájok vetem a kard villámlását, hisz villámlásra készült, öldöklésre kifényesíttetett!


text:
Én is összecsapom <f>[6†]</f> tenyeremet, és megnyugotom haragomat. <f>[7†]</f> Én, az Úr szólottam.


text:
És te, embernek fia, csinálj magadnak két útat, a melyen jőjjön a babiloni király kardja; egy földről jőjjön ki mind a kettő; s egy kezet véss föl, a városba vezető út fejénél vésd <f>[8†]</f> föl.


text:
Útat csinálj, hogy jőjjön a kard az Ammon fiainak Rabbájára, aztán Júdára, a körülkerített Jeruzsálemre.


text:
Mert megáll a babiloni király az útak kezdetén, a két út fejénél, hogy jövendőt láttasson; megrázza a nyilakat, megkérdezi a Teráfimot, megnézi a májat.


text:
Jobbjába adta a jövendölés Jeruzsálemet, hogy állasson faltörő kosokat, hogy nyissa száját ordításra, hogy üssön zajt trombitával, hogy állasson faltörő kosokat a kapuk ellen, hogy töltsön sánczot, építsen tornyot.


text:
De ez nékik hamis jövendölésnek látszik: szent esküik vannak nékik <i>Istentől;</i> ám Ő emlékezetbe hozza vétköket, hogy megfogassanak.


text:
Ezokáért ezt mondja az Úr Isten: Mivelhogy emlékezetbe hozzátok vétketeket, midőn nyilvánvalókká lesznek gonoszságaitok, hogy megláttassanak bűneitek minden cselekedeteitekben; mivelhogy eszembe juttok, kézzel megfogattok.


text:
És te elvetemedett, te gonosztevő, Izráel fejedelme, <f>[9†]</f> a kinek napja eljött az utolsó vétek idején:


text:
Így szól az Úr Isten: El a süveggel, le a koronával! Ez nem lészen ez: az alacsony legyen magas, és a magas alacsony!


text:
Rommá, rommá, rommá teszem azt; ez sem lesz állandó, míg el nem jő az, a kié az uralkodás, és néki adom azt!


text:
És te, embernek fia, prófétálj, és mondjad: Ezt mondja az Úr Isten Ammon <f>[10†]</f> fiairól és gyalázkodásukról, és mondjad: Fegyver, fegyver, öldöklésre kivont, megfényesíttetett, hogy ragyogjon, azért, hogy villámljék;


text:
De mivel felőled hiábavalóságot látnak, hazugságot jövendölnek, hogy odatesznek téged a megölt gonoszok nyakára, a kiknek napjok eljött az utolsó vétek idején:


text:
És kiontom reád haragomat, búsulásom tüzét fúvom reád, és adlak goromba férfiak kezébe, kik mesterek, <i>téged</i> elveszteni.


text:
És te, embernek fia, ítélni akarsz? meg akarod-é ítélni a vérontó várost? add <f>[1†]</f> tudtára minden útálatosságait,


text:
És mondjad: Így szólt az Úr Isten: Te város, ki közepében vért ontott, hogy eljőjjön ideje, és bálványokat csinált magának önmaga megfertéztetésére;


text:
Véred miatt, melyet <f>[2†]</f> ontottál, lettél bűnös, és bálványaiddal, melyeket csináltál, fertéztetted meg magadat, s közelebb hoztad napjaidat s eljutottál esztendeidig; azért adlak gyalázatul a pogányoknak, és csúfolásul minden tartománynak.


text:
Apát és anyát megútáltak te benned, a jövevényen nyomorgatást cselekedtek te közepetted, árvát és özvegyet sanyargattak benned.


text:
Rágalmazók voltak benned, hogy vért ontsanak, s a hegyeken <f>[3†]</f> ettek benned, fajtalanságot cselekedtek közepetted.


text:
Egyik felebarátjának <f>[5†]</f> feleségével cselekedett útálatosságot, <f>[6†]</f> a másik meg menyét fertéztette meg <f>[7†]</f> fajtalanságban, s volt, a ki húgát, atyjának leányát erőszakolta benned.


text:
Ajándékokat vettek fel benned a vérontásra, uzsorát és kamatot szedtél, s nyerekedtél felebarátaidon csalárdsággal, s én rólam elfelejtkeztél, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És ímé, összecsapom <f>[8†]</f> tenyeremet nyereségeden, a melyet csináltál, és a vérontásokon, melyek lőnek te benned.


text:
Vajjon megállhat-é szíved, avagy erősek lesznek-é kezeid azokban a napokban, mikor én számolok veled? Én, az Úr, szólottam és meg is cselekszem.


text:
És eloszlatlak téged <f>[9†]</f> a pogányok közé, és szétszórlak a tartományokba, s véget vetek tisztátalanságodnak.


text:
Embernek fia! Izráel háza salakká lett nékem; egészen <f>[10†]</f> réz és ón és vas és ólom a kemencze közepette; ezüstsalakká lettek:


text:
Ennekokáért így szól az Úr Isten. Mivelhogy mindnyájan salakká lettetek, azért ímé, egybegyűjtelek titeket Jeruzsálem közepébe.


text:
A mint egybe szoktak gyűjteni ezüstöt és rezet és vasat és ólmot és ónt a kemencze közepébe, hogy tüzet gerjeszszenek rá a megolvasztásra; így gyűjtelek egybe búsulásomban és haragomban, és bevetlek s megolvasztlak titeket.


text:
A mint megolvad az ezüst a kemencze közepében, úgy olvadtok meg ő benne, és megtudjátok, hogy én, az Úr öntöttem ki haragomat reátok.


text:
Embernek fia! mondjad néki: Te vagy a föld, mely meg nem tisztult; esőt nem kapott a haragnak napján.


text:
Pártosok az ő prófétái ő közepette; olyanok, mint az ordító oroszlán, mely ragadományt ragad: lelkeket ettek, kincset és drágaságot elvesznek, özvegyeit megsokasítják őbenne.


text:
Papjai <f>[11†]</f> erőszakot tettek törvényemen, s megfertéztették, a mi nékem szenteltetett! különbséget nem tettek a között, a mi szent és a mi köz, <f>[12†]</f> s a tisztátalan és tiszta között különbséget nem tanítottak, s szombataimtól elrejtették szemeiket, úgyhogy megszentségtelenítettek engem.


text:
Előljárói ő közepette mint a ragadományt ragadozó farkasok: <f>[13†]</f> vért ontani, a lelkeket elveszteni, hogy nyerekedhessenek nyereséggel.


text:
És prófétái mázolnak nékik mázzal: hiábavalóságot látnak s jövendölnek hazugságot <f>[14†]</f> nékik, mondván: Így szól az Úr Isten! holott az Úr nem beszélt.


text:
A föld népe nyomorgatást cselekszik és ragadományt ragadoz, a szűkölködőt és szegényt sanyargatja, s a jövevényt törvénytelen <f>[15†]</f> nyomorgatja.


text:
És keresék közülök valakit, a ki falat falazna, <f>[16†]</f> és állana a törésen én előmbe az országért, hogy el ne pusztítsam azt; de senkit nem találék.


text:
Ennekokáért kiontám haragomat reájok, megemésztém őket búsulásom tüzével, útjokat <f>[17†]</f> fejökhöz verém, azt mondja az Úr Isten.


text:
És paráználkodának Égyiptomban, ifjúságukban paráználkodtak; ott szorongatták emlőjüket, ott nyomogatták szűzi keblöket.


text:
És nevök: Oholá a nagyobbik, és húga Oholibá; és lőnek enyimekké, és szülének fiakat és leányokat. A mi pedig a nevöket illeti: Samaria az Oholá és Jeruzsálem az Oholibá.


text:
Kik kék bíborba öltözöttek, helytartók és fejedelmek, kívánatos ifjak mindnyájan, lovagok, lovakon ülők.


text:
És nékik adá magát paráznaságaiban Assiria válogatott ifjainak; és mindazoknál, kikhez felgerjede, minden ő bálványaikkal megfertézteté magát.


text:
De az Égyiptombeliektől való paráznaságait <f>[2†]</f> is el nem hagyá, mert vele háltak ifjúságában, s ők nyomogatták szűzi kebelét, és kiöntötték ő reá paráznaságukat.


text:
Azok feltakarák szemérmét, fiait és leányit elvivék s magát fegyverrel ölék meg, úgy hogy híre-neve lőn az asszonyoknál, s ítéletet cselekedének rajta.


text:
És látá húga, Oholibá, és még gonoszabbul folytatá <f>[4†]</f> bujálkodását amannál, és paráznaságait nénje paráználkodásainál.


text:
Assiria fiaihoz fölgerjedt, <f>[5†]</f> közeli helytartókhoz s fejedelmekhez, teljes szépségben öltözőkhöz, lovagokhoz, lovakon ülőkhöz, kik mindnyájan kivánatos ifjak.


text:
És még szaporítá paráznaságait, és láta férfiakat bevésve a falon, a Káldeusok képeit, bevésve vörös festékkel,


text:
Kik övet viseltek derekukon, csomós süvegeket fejükön, olyanok mind, mint a szekérről harczolók, hasonlók Bábel fiaihoz, kiknek szülőföldje Káldea;


text:
És eljövének ő hozzá Bábel fiai a szerelem ágyasházába, s megfertézteték őt paráznaságukkal, úgyhogy tisztátalan lett miattok; s ekkor lelke eltávozék tőlök.


text:
És mikor feltakarta paráznaságait és feltakarta szemérmét, eltávozék az én lelkem <f>[6†]</f> ő tőle, a mint az ő nénjétől lelkem eltávozott vala.


text:
És megsokasítá paráznaságait, megemlékezvén ifjúságának napjairól, mikor Égyiptom földjén paráználkodott;


text:
És fölgerjede azok bujálkodóihoz, kiknek teste olyan, mint a szamarak teste, és folyásuk, mint lovak folyása.


text:
És megemlékezél ifjúságod fajtalankodására, mikor ők, az égyiptomiak, nyomogatták kebledet, hogy szorongassák ifjúságod emlőit.


text:
<pb/>Ennekokáért Oholibá, így szól az Úr Isten: Ímé, én feltámasztom a te szeretőidet ellened, kiktől pedig eltávozott lelked, s reád hozom őket mindenfelől.


text:
Babilon fiait és minden Káldeabelit, Pekódot és Soát és Koát, Assiria minden fiát ő velük, kívánatos ifjakat, helytartókat s <f>[7†]</f> fejedelmeket, mindnyájokat, szekérről harczolókat s előkelőket, és lovakon ülőket, mindnyájokat.


text:
És jőnek reád szekereknek és kerekeknek tömegével s népek sokaságával, nagy és kis paizszsal és sisakkal körülvesznek téged mindenfelől, s adok nékik hatalmat az ítéletre, s megítélnek téged az ő ítéletök szerint.


text:
És megmutatom rajtad féltő szerelmemet, s cselekszenek veled kegyetlenül; orrodat s füleidet elmetélik, s maradékod fegyver miatt hull el; ők fiaidat és leányaidat elviszik, s maradékodat tűz emészti meg.


text:
És véget vetek fajtalanságodnak s Égyiptom földjéről való paráznaságodnak, s nem emeled föl szemeidet rájok, s Égyiptomra nem emlékezel többé.


text:
Mert így szól az Úr Isten: Ímé, én adlak téged azoknak kezébe, a kiket gyűlölsz, azoknak kezébe, a kiktől eltávozott lelked.


text:
És gyűlölséggel cselekesznek veled, és mindent, mit kerestél, elvesznek tőled, és mezítelen s ruhátalan hagynak, hogy feltakartassék paráznaságaid szemérme. És fajtalanságod s paráználkodásaid


text:
Hozták ezeket reád; mivelhogy paráználkodtál a pogányok után, mert megfertéztetted magad azok bálványaival.


text:
Így szól az Úr Isten: Nénéd <f>[9†]</f> poharát megiszod, mely mély és széles; leszen nevetségedre s csúfoltatásodra, hogy sok fér bele.


text:
Meg kell innod azt s fenékig hajtanod; és cserepein rágódni fogsz, emlőidet megszaggatod azokon, mert én szólottam, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Ennekokáért ezt mondja az Úr Isten: Mivelhogy elfelejtkeztél <f>[10†]</f> én rólam s hátad mögé vetettél engemet, te is hordozd fajtalanságodat és paráznaságaidat.


text:
És monda az Úr nékem: Embernek fia! avagy nem ítéled-é <f>[11†]</f> Oholát és Oholibát? Hirdesd nékik útálatosságaikat.


text:
Mert házasságot törtek, és vér van kezeiken, és bálványaikkal törtek házasságot, és fiaikat is, kiket szültek vala nékem, tűzben <f>[12†]</f> nékik áldozák azok eledeléül.


text:
Sőt ezt is cselekedték velem: megfertézteték az én szent <f>[13†]</f> helyemet azon a napon, és szombatimat megszentségteleníték.


text:
És mikor megölték fiaikat az ő bálványaiknak, bemenének az én szenthelyembe azon a napon, hogy megszentségtelenítsék, és ímé, így cselekedtek <f>[14†]</f> az én házamban.


text:
Sőt elküldöttek messzünnen jövő emberekhez, kikhez követség küldetett, és ímé eljövének, a <f>[15†]</f> kiknek kedvéért megmosódál, kendőzéd szemeidet, és fölékesítéd magad ékességgel;


text:
És ültél pompás kerevetre, s terített asztal vala az előtt, és az én füstölő szeremet és olajomat arra tevéd;


text:
És lőn ott örvendező sokaságnak zaja. És <i>küldöttek</i> az emberek sokaságából való férfiakhoz, hozatának ivótársakat a pusztából; és ezek adának karpereczeket az ő kezeikre és ékes koronát fejökre.


text:
És bemenének hozzá, mint a hogy a parázna asszonyhoz bemennek; így mentek be Oholához és Oholibához, e fajtalan <f>[16†]</f> asszonyokhoz.


text:
És igaz férfiak, <f>[17†]</f> ezek ítélik meg őket a házasságtörők, és vérontók ítéletével, mert házasságtörők és <f>[18†]</f> vér van kezeiken.


text:
Mert így szól az Úr Isten: Hozzanak rájok gyülekezetet, és adják őket bántalmazásra és ragadományra.


text:
És kövezze meg őket a gyülekezet, és vagdalják össze őket fegyvereikkel; fiaikat és leányaikat öljék meg, és házaikat tűzzel égessék meg.


text:
És megszüntetem a fajtalanságot a földről, és tanul minden asszony, és nem cselekesznek a ti fajtalanságotok szerint.


text:
És reátok vetik fajtalanságotokat, s bálványaitok vétkeit viselitek, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr Isten.


text:
<pb/>És lőn az Úr beszéde hozzám a kilenczedik esztendőben, a tizedik hónapban, a hónapnak tizedikén, mondván:


text:
Embernek fia! írd fel magadnak e nap nevét, épen ezen napét: Babilon királya épen ezen a napon <f>[1†]</f> jött Jeruzsálemre.


text:
És mondj példabeszédet a pártos házra, és mondjad nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Tedd föl a fazekat, tedd föl, és tölts vizet is bele.


text:
Gyűjtsd össze a bele való darabokat, minden jó darabot, czombot, lapoczkát; válogatott csontokkal töltsd meg.


text:
Végy válogatott juhokat, és <f>[2†]</f> tégy máglyát a csontoknak is <i>a fazék</i> alá; forrald erősen, még csontjai is főjjenek benne.


text:
Ezokáért így szól az Úr Isten: Jaj a vérontó városnak, <f>[3†]</f> a fazéknak, a melynek rozsdája benne van, és rozsdája nem ment le róla! Darabról darabra szedd ki, a mi benne van: nem esett sors reá.


text:
Mert vére ott van közepében, kopasz sziklára <f>[4†]</f> ontotta, nem a földre öntötte, hogy por fedje be.


text:
Hogy haragomat felindítsam és bosszút álljak, kopasz sziklára ontottam vérét, hogy be ne fedeztessék.


text:
Bőven rakd a fát, gyújtsd meg a tüzet, főzd meg jól a húst, forrald a levet, és a csontok szétfőjjenek.


text:
És állítsd üresen az ő szenére, hogy meghevüljön s megtüzesedjék ércze, és megolvadjon benne tisztátalansága, megemésztessék <f>[6†]</f> rozsdája.


text:
A te tisztátalanságodban fajtalanság van, mivelhogy tisztogattalak, de meg nem tisztultál, azért tisztátalanságodból többé meg nem tisztulsz, míg meg nem nyugotom <f>[7†]</f> haragomat rajtad.


text:
Én, az Úr szólottam; jőni fog és megcselekszem, el nem engedem s nem kedvezek és nem könyörülök: a te útaid és cselekedeteid szerint ítélnek meg téged, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! ímé, én elveszem tőled <f>[8†]</f> szemeidnek gyönyörűségét hirtelen halállal, és ne sírj és ne jajgass, se könyed ne hulljon.


text:
Fohászkodjál csöndesen, halottakért való sírást ne tégy, fejékességedet kösd fel, és saruidat vedd lábaidra, s <f>[9†]</f> ne fedezd be bajuszodat, és az emberek kenyerét ne egyed.


text:
És szólék reggel a néphez, és estére meghala feleségem, és úgy cselekedém reggel, a mint meg vala hagyva nékem.


text:
És mondá nékem a nép: Avagy nem jelented-é meg nékünk, mit <i>jelentenek</i> ezek nékünk, hogy te így cselekszel?


text:
Mondd meg az Izráel házának: Ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én megfertéztetem szenthelyemet, a ti erősségteknek <f>[10†]</f> kevélységét, szemeitek gyönyörűségét, lelketek kívánságát, és fiaitok és leányaitok, kiket hátrahagytatok, fegyver miatt hullnak el.


text:
És úgy cselekesztek, a mint én cselekedtem: bajuszotokat be nem fedezitek, s az emberek kenyerét nem eszitek,


text:
S fejékességtek fejeteken, és saruitok lábaitokon lesznek; nem sírtok s nem jajgattok, hanem megrothadtok vétkeitekben, s nyögve fohászkodtok egymáshoz.


text:
És lészen néktek Ezékiel csodajelül: a mint ő cselekedett, egészen úgy cselekesztek ti is, mikor ez eljő; és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr Isten.


text:
És te, embernek fia, bizonyára azon a napon, mikor elveszem tőlök erősségöket, dicsőségök örömét, szemeik gyönyörűségét <f>[11†]</f> és lelkök kívánságát, fiaikat és leányaikat:


text:
Azon a napon <f>[12†]</f> megnyílik szád ott a megmenekült előtt, és szólasz és tovább nem maradsz néma; s leszel nékik csodajelül, és megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
És mondjad Ammon fiainak: Halljátok az Úr Isten beszédét! így szól az Úr Isten: Mivelhogy <f>[2†]</f> ezt mondod: Haha! az én <f>[3†]</f> szenthelyemre, hogy megfertéztetett; és Izráel földjére, hogy elpusztíttatott; és Júda házára, hogy fogságba mentek:


text:
Ezokáért ímé adlak téged Kelet fiainak örökségül, hogy felüssék sátraikat benned, s felállassák benned lakóhelyeiket, ők eszik meg gyümölcsödet, s ők iszszák meg tejedet.


text:
És teszem Rabbát <f>[4†]</f> tevék legelőjévé, és Ammon fiait nyájak fekvőhelyévé, s megtudjátok, hogy én vagyok az Úr!


text:
Mert így szól az Úr Isten: Mivelhogy tapsolsz kezeddel és tombolsz lábaddal és örülsz teljes megvetéssel lelkedben Izráel földje felett:


text:
Ennekokáért ímé kinyújtom kezemet reád, s adlak ragadományul a népeknek, és kiváglak a népségek közül, és elvesztlek a tartományok közül, eltöröllek, hogy megtudjad, hogy én vagyok az Úr.


text:
<pb/>Azt mondja az Úr Isten: Mivelhogy Moáb és Seir <f>[5†]</f> ezt mondta: Ímé, Júda háza is olyan, <f>[6†]</f> mint a többi népek:


text:
Ezokáért ímé megnyitom Moáb oldalát a városok felől, az ő városai felől mindenfelől, az ország ékességét Beth-Hajesimóthot, Baál-Meont és Kirjátaim felé,


text:
Megnyitom Kelet fiainak, Ammon fiaival együtt adom örökségül, <f>[7†]</f> hogy emlékezetben se legyenek többé Ammon fiai a népek között;


text:
<pb/>Így szól az Úr Isten: Mivelhogy Edom kegyetlen bosszúállást cselekedett <f>[8†]</f> Júda házán, és vétkezve vétkezett, hogy bosszút állott rajta:


text:
Azért, így szól az Úr Isten, kinyújtom az én kezemet Edomra, és kivágok belőle embert és barmot, és teszem őt pusztasággá Temántól fogva, és Dedánig fegyver miatt hulljanak el.


text:
És bosszúmat állom Edomon népemnek, Izráelnek keze által és cselekszenek Edommal az én búsulásom és haragom szerint, s megismerik bosszúállásomat, ezt mondja az Úr Isten.


text:
<pb/>Így szól az Úr Isten: Mivelhogy a Filiszteusok <f>[9†]</f> bosszúból cselekedtek s kegyetlen bosszút álltak lelkökben megvetéssel, hogy elveszessék <i>Izráelt</i> örök gyűlölséggel:


text:
Ezokáért ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én kinyújtom kezemet a Filiszteusokra, és kivágom a Keréteusokat, és elvesztem a tenger partján <i>lakók</i> maradékát;


text:
És cselekszem rajtok nagy bosszúállásokat fenyítő haragomban, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr, ha bosszúmat állom rajtok.


text:
Embernek fia! mivelhogy ezt mondá Tírus <f>[1†]</f> Jeruzsálemre: Haha! eltört a népek kapuja, <f>[2†]</f> felém fordulva <i>nyitva </i>van; én megtelek, <i>ha</i> ő elpusztul;


text:
Ezokáért így szól az Úr Isten: Ímé én, Tírus, te reád <i>megyek,</i> és hozok fel ellened sok nemzetet, miként a tenger fölhozza hullámit.


text:
És elhányják Tírus kőfalait <f>[3†]</f> és lerontják tornyait, s levonszom még porát is róla, s kopasz sziklává teszem őt.


text:
Hálók kivető helye lesz a tenger közepén, mert én szólottam, ezt mondja az Úr Isten, s legyen a nemzetek ragadománya.


text:
És leányai, kik a mezőségen vannak, fegyverrel ölettessenek meg, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
Mert így szól az Úr Isten: Ímé, én hozom Tírus ellen Nabukodonozort, Babilon királyát északról, a királyok királyát; <f>[4†]</f> lovakkal, szekerekkel, lovagokkal, sereggel és sok néppel.


text:
Leányaidat <i>ott</i> a mezőségen fegyverrel öli meg, és állat ellened tornyot, és tölt ellened sánczot, és emel ellened paizs-<i>fedelet. </i>


text:
Lovainak sokasága miatt belep téged poruk; a lovagoknak, kerekeknek és szekereknek robogása miatt megrendülnek kőfalaid, mikor bemegy kapuidon, a mint be szoktak menni a megtörött városba.


text:
Lovainak körmeivel <f>[5†]</f> tapodja meg minden utczádat, népedet fegyverrel öli meg, s erősséged oszlopai a földre dőlnek.


text:
És prédára hányják gazdagságodat, és elragadozzák árúidat, és letörik kőfalaidat, s gyönyörűséges házaidat lerontják, és köveidet és fáidat, s <i>még</i> porodat <i>is</i> a víz <f>[6†]</f> közepére hányják.


text:
És kopasz sziklává teszlek; hálók kivető helye leszel, hogy többé meg ne építsenek; mert én, az Úr szóltam, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Így szól az Úr Isten Tírusnak: Bizonyára a te romlásod zuhanásától, mikor a sebesültek nyögnek, mikor a te benned valók öltön-ölettetnek, megrendülnek a szigetek!


text:
És leszáll királyi székéről a tenger minden fejedelme, és elvetik köntöseiket, s hímes ruháikat levetik: rettegésekbe öltöznek, a földön ülnek és rettegnek minden szempillantásban, s elborzadnak miattad.


text:
És gyászéneket kezdenek rólad, és ezt mondják néked: Mimódon veszél el te, a kit laknak a tengerekről, te híres-neves város, mely hatalmas vala a tengeren, ő és lakosai, a kik félelmökre valának minden <i>mellettök</i> lakozóknak!


text:
Ímé, rettegnek a szigetek zuhanásod napján, és megfélemlenek a tengerben való szigetek <i>ilyen</i> véged miatt.


text:
Mert azt mondja az Úr Isten: Mikor én téged elpusztult várossá teszlek, mint a mely városokat nem laknak; mikor a mélység árját felhozom reád, hogy beborítsanak a sok vizek:


text:
Akkor levonszlak téged azokkal, kik sírgödörbe szállanak, a hajdan népéhez; és lakatlak téged a mélységek országában, a hajdan pusztaságaiban, együtt azokkal, a kik sírgödörbe szálltak, hogy többé senki ne lakjék benned. És ha megmutattam dicsőségemet az élőknek földén:


text:
Rémségesen cselekszem veled és nem leszel; s keresni fognak, de többé örökké meg nem találnak, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És mondjad Tírusnak: Ki lakol a tenger révhelyein, ki a népek között kereskedik sok sziget felé, így szól az Úr Isten: Oh Tírus, te ezt mondtad: Én tökéletes <f>[1†]</f> szépségben vagyok.


text:
Senir cziprusaiból építették mindkét oldaladat, czédrust hoztak a Libánonról, hogy árbóczfát csináljanak néked.


text:
Básán cserfáiból <f>[3†]</f> csinálták evezőidet; evezőpadjaidat a cziprusiak szigeteiről való sudar czédrusba foglalt elefántcsontból csinálták.


text:
Égyiptomi hímes fehér gyolcs vala vitorlád, hogy legyen zászlód; Elisának szigeteiről való kék és piros bíbor volt <i>sátrad</i> borítékja.


text:
Sidon és Arvad lakói voltak evezőid; a te bölcseid, oh Tírus, kik benned valának, azok voltak kormányosaid.


text:
Gebal vénei és bölcsei voltak benned, kik hasadékaidat javítgaták; a tenger minden hajója és hajósa volt benned, hogy kicseréljék árúidat.


text:
Perzsák és lidiaiak és libiaiak voltak seregedben hadakozó férfiaid, paizst és sisakot függesztettek fel benned, a mik ékessé tevének.


text:
Arvad fiai és sereged voltak kőfalaidon köröskörül, és kemény vitézek voltak tornyaidban; paizsaikat felfüggesztették kőfalaidon köröskörül, mik tökéletessé tették szépségedet.


text:
Tarsis volt a te kereskedőtársad, sok <f>[4†]</f> különféle gazdagsága miatt: ezüstöt, vasat, ónt és ólmot adtak ők árúidért.


text:
Dedán fiai a te kalmáraid, sok sziget kereskedése van hatalmad alatt, elefántcsont-szarukat és ébenfát hoztak néked adóba.


text:
Arám a te kereskedőtársad mesterműveid sokasága miatt; gránátot, bíbort, hímes ruhákat, fehér gyolcsot, korálokat és rubint adtak ők árúidért.


text:
Júda és Izráel földe, <f>[5†]</f> ezek a te kalmáraid; búzát Minnithből és édes süteményt és mézet és olajat és balzsamot adtak csereárúidért.


text:
Damaskus a te kereskedőtársad mesterműveid sokaságában, sok különféle gazdagságod miatt, — Helbon borával és hófehér gyapjúval.


text:
Vedán és Jáván Uzálból adtak árúidért: kovácsolt vasat, kásiát és jó illatú nádat, ezeket csereárúidért.


text:
Arábia és Kédár <f>[6†]</f> fejedelmei, ők mindnyájan hatalmad alatt kereskedének; bárányokkal, kosokkal és bakokkal kereskedének veled.


text:
Séba <f>[7†]</f> és Raema kalmárai a te kalmáraid; mindenféle drága fűszerszámokat és mindenféle drágaköveket és aranyat adtak ők árúidért.


text:
Ezek a te kalmáraid tökéletes árúkkal, bíbor és hímes köntösökkel és drága ruháknak kötelekkel egybekötött és czédrusfából csinált szekrényeivel, a te sokadalmadban.


text:
Nagy vizekre vivének téged a te evezőid, a keleti szél <f>[8†]</f> összetört téged a tengerek <f>[9†]</f> szívében.


text:
Gazdagságod és árúid, csereárúid, hajósaid és kormányosaid, hasadékaid javítgatói és csereárúid árúsai és minden hadakozó férfiaid, a kik benned vannak, és minden benned való sokaság, beleesnek a tengerek szívébe zuhanásod napján.


text:
És kiszállnak hajóikból mindnyájan, kik az evezőt fogják, hajósok <i>és</i> a tengernek minden kormányosi a szárazföldre lépnek.


text:
És hallatják fölötted hangjokat, s keservesen kiáltanak, s port <f>[11†]</f> hintenek fejökre, hamuban fetrengenek.


text:
És kopaszra nyiratkoznak miattad, és zsákba övezkednek, és sírnak feletted lelki keserűségben keserves sírással.


text:
És kezdenek fölötted fájdalmukban gyászéneket, és így énekelnek rólad: Ki volt olyan, mint Tírus? mely <i>most</i> mint temető a tenger közepette!


text:
Mikor kimennek vala árúid a tengerekből, sok népet megelégítél; gazdagságod és csereárúid sokaságával meggazdagítád a földnek királyait.


text:
Most összeomlottál a tengerekről le a vizek mélységébe, csereárúid és egész sokaságod benned elsülyedt.


text:
A szigetek minden lakosai elborzadnak miattad, s királyaik iszonyodva megiszonyodnak, arczaik rángatóznak.


text:
A népek közt való kereskedők fütyölnek <f>[12†]</f> feletted. Rémségessé lettél, s többé örökké <f>[13†]</f> nem leszel!


text:
Embernek fia! mondjad Tírus fejedelmének: Ezt mondja az Úr Isten: Mivelhogy felfuvalkodott szíved és ezt mondtad: Isten vagyok én, Isten székében ülök a tengerek szívében, holott csak ember vagy <f>[1†]</f> és nem Isten, mégis olylyá tevéd szíved, minő az Isten szíve,


text:
Bölcseségeddel <f>[3†]</f> és értelmeddel gyűjtöttél magadnak gazdagságot, s gyűjtöttél aranyat s ezüstöt kincses házaidba.


text:
Bölcseségednek nagy voltával kereskedésed közben megsokasítád gazdagságodat, és felfuvalkodott <f>[4†]</f> szíved gazdagságod miatt.


text:
Azért ímé, hozok reád idegeneket, a nemzetek legkegyetlenebbjeit, és kivonszák fegyvereiket bölcseséged szépsége ellen, és megfertéztetik fényességedet.


text:
Vajjon mondván mondod-é megölőd előtt: Isten vagyok én? holott ember vagy és nem Isten a téged átütőnek kezében!


text:
Körülmetéletlenek <f>[6†]</f> halálával halsz meg, idegeneknek keze által. Mert én szóltam, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! kezdj gyászéneket Tírus királyáról, és mondd néki: Így szól az Úr Isten: Te valál az arányosság pecsétgyűrűje, teljes bölcseséggel, tökéletes <f>[7†]</f> szépségben.


text:
Édenben, Isten kertjében voltál; rakva valál mindenféle <f>[8†]</f> drágakövekkel: karniollal, topázzal és jáspissal, társiskővel és onixxal, berillussal, zafirral, gránáttal és smaragddal; <i>és </i>karikáid mesterkézzel és mélyedéseid aranyból készültek ama napon, melyen teremtetél.


text:
Valál felkent oltalmazó Kérub; és <i>úgy</i> állattalak téged, hogy Isten szent hegyén valál, tüzes kövek közt jártál.


text:
Feddhetetlen valál útaidban attól a naptól fogva, melyen teremtetél, míg gonoszság nem találtaték benned.


text:
Kereskedésed bősége miatt belsőd erőszakossággal telt meg és vétkezél; azért levetélek téged az Isten hegyéről, és elvesztélek, te <f>[9†]</f> oltalmazó Kérub, a tüzes kövek közül.


text:
Szíved felfuvalkodott szépséged miatt; megrontottad <f>[10†]</f> bölcseségedet fényességedben; <f>[11†]</f> a földre vetettelek királyok előtt, adtalak szemök gyönyörűségére.


text:
Vétkeid sokaságával kereskedésed hamisságában megfertéztetted szenthelyeidet; azért tüzet hoztam ki belsődből, ez emésztett meg téged; és tevélek hamuvá a földön mindenek láttára, a kik reád néznek.


text:
Mindnyájan, a kik ismertek a népek közt, <f>[12†]</f> elborzadnak miattad; rémségessé lettél, s többé örökké nem leszel!


text:
És mondjad: Így szól az Úr Isten: Ímé, én ellened <i>megyek, </i>Sidon, és megdicsőítem magamat közepetted, <f>[13†]</f> hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor ítéleteket cselekszem benne, és megszentelem magamat benne.


text:
És bocsátok reá <f>[14†]</f> döghalált és vért utczáira, és sebesültek hullanak el benne fegyver miatt, mely reá <i>jő</i> mindenfelől; hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
És ne legyen többé Izráel házának szúró tövise <f>[15†]</f> és fájdalomszerző tüskéje mindazok között, kik körülöttök vannak, kik őket megvetik, és tudják meg, hogy én vagyok az Úr.


text:
<pb/>Így szól az Úr Isten: Mikor egybegyűjtöm <f>[16†]</f> Izráel házát a népek közül, kik közé szétszórattak, akkor megszentelem magamat rajtok a pogányok szeme láttára, és laknak az ő földjökön, melyet adtam Jákóbnak, az én szolgámnak.


text:
És laknak azon bátorsággal, és házakat <f>[17†]</f> építenek s szőlőket plántálnak, és laknak bátorsággal, mikor ítéleteket cselekedtem mindazokon, kik őket megvetik vala ő körülöttök, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr, az ő Istenök.


text:
<pb/>A tizedik esztendőben, a tizedik hónapban, a hónap tizenkettedikén lőn az Úr beszéde hozzám, mondván:


text:
Embernek fia! vesd tekintetedet a Faraóra, Égyiptom <f>[1†]</f> királyára, és prófétálj ellene és egész Égyiptom ellen.


text:
Szólj és mondjad: Így szól az Úr Isten: Ímé, én ellened <i>megyek,</i> Faraó, Égyiptom királya, te nagy <f>[2†]</f> krokodil, a ki fekszik folyói közepette, a ki ezt mondja: Enyém az én folyóm, és én teremtettem magamnak.


text:
És horgokat vetek szádba, <f>[3†]</f> és azt cselekszem, hogy folyóid halai odaragadjanak pikkelyeidhez, és kivonszlak folyóid közepéből, és folyóid minden halait, melyek odaragadnak pikkelyeidhez.


text:
És kivetlek a pusztába téged és folyóid minden halát; a mező színére esel; egybe nem szedetel s nem gyűjtetel; a földi vadaknak s az égi madaraknak adlak <f>[4†]</f> eledelül.


text:
És megtudják mindnyájan Égyiptom lakói, hogy én vagyok az Úr. Mivelhogy ők nádszál-bot <f>[5†]</f> valának Izráel házának;


text:
Melyet ha megfognak kezökkel, összetörsz, s felhasítod egész vállokat, és ha reád támaszkodnak, összeroppansz, s megrázod egész derekokat:


text:
Ezokáért így szól az Úr Isten: Ímé, hozok ellened fegyvert, és kivágok belőled embert <f>[6†]</f> és barmot.


text:
És legyen Égyiptom földje pusztasággá és sivataggá, és megtudják, hogy én vagyok az Úr. Mivelhogy azt mondja: A folyó enyém, <f>[7†]</f> és én teremtettem:


text:
Ezokáért ímé, én ellened <i>megyek,</i> és folyóid ellen, és teszem Égyiptom földjét nagy pusztaságok pusztaságává Migdoltól fogva Siénéig, és Szerecsenország határáig.


text:
És adom Égyiptom földjét pusztaságra az elpusztult földek <f>[8†]</f> között, s városai lesznek az elpusztult városok közt pusztaságban negyven esztendeig, és eloszlatom az égyiptomiakat a nemzetek közé, s szétszórom őket a tartományokba.


text:
Mert így szól az Úr Isten: Negyven esztendő <f>[9†]</f> múlva egybegyűjtöm az égyiptomiakat a népek közül, kik közé szétszórattak.


text:
És visszahozom Égyiptom foglyait s visszaviszem őket Pathrós földjére, az ő eredetök földjére, és ott lesznek alacsony királyság.


text:
A <i>többi</i> királyságokhoz képest alacsony lészen s többé nem emeli magát a nemzetek fölé; és megkevesbítem őket, hogy el ne tapodják a nemzeteket.


text:
És nem lesz többé Izráel házának bizodalma, mely vétekre emlékeztessen <i>engem,</i> midőn feléje hajlanak, és megtudják, hogy én vagyok az Úr Isten.


text:
És lőn a huszonhetedik esztendőben, az első hónapban, a hónap elsején, lőn az Úr beszéde hozzám, mondván:


text:
Embernek fia! Nabukodonozor Babilon királya nagy fáradsággal fárasztotta seregét Tírus ellen: minden fő megkopaszult és minden váll feltört; de jutalma nem lőn néki és seregének Tírusból a fáradságért, <f>[10†]</f> a melylyel miatta fáradott.


text:
Ennekokáért így szól az Úr Isten: Ímé, én Nabukodonozornak a babiloni királynak adom Égyiptom földjét, és elviszi gazdagságát, s elragadja ragadományát, s elprédálja prédáját, és <i>ez</i> lesz jutalma seregének.


text:
Fizetésül, a melyért fáradott, adom néki Égyiptom földjét, mert értem cselekedtek, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Azon a napon szarvat sarjasztok Izráel <f>[11†]</f> házának, és a te szádat megnyitom közöttök, és megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
És bemegy a fegyver Égyiptomba, és <f>[1†]</f> lesz reszketés Szerecsenországban, mikor hullanak a sebesültek Égyiptomban, és elviszik gazdagságát, s elrontatnak fundamentomai.


text:
A szerecsenek <f>[2†]</f> s a libiaiak s a lidiaiak és az egész gyülevész és Kúb és a frigy földének fiai velök együtt fegyver miatt hullnak el.


text:
Így szól az Úr: És elessenek, a kik Égyiptomot támogatják, és alászálljon erősségének kevélysége: Migdoltól fogva Siénéig <f>[3†]</f> fegyver miatt hullanak el benne, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor tüzet vetek <f>[4†]</f> Égyiptomra, és összetörik minden segítője.


text:
Azon a napon követek mennek ki előttem hajókon a bátorságban <i>lakó</i> Szerecsenország elrémítésére, s lészen rettegés bennök <f>[5†]</f> Égyiptom ama napján; mert ímé jön!


text:
Ezt mondja az Úr Isten: És megszüntetem Égyiptom lármáját Nabukodonozor, <f>[6†]</f> babiloni király keze által.


text:
Ő és az ő népe ő vele együtt, a nemzetek legkegyetlenebbjei, elhozatnak a föld elvesztésére, és kivonszák fegyveröket Égyiptom ellen, és betöltik a földet megölettekkel.


text:
És a folyóvizeket kiszárasztom, és eladom a földet gonoszok kezébe, és elpusztítom a földet s teljességét idegenek keze által, én, az Úr szólottam.


text:
Így szól az Úr Isten: És elvesztem a bálványokat és megszüntetem a bálványképeket <f>[7†]</f> Nófból s a fejedelmet Égyiptom földjéről, nem lészen többé, és bocsátok félelmet Égyiptom földjére.


text:
És vetek tüzet Égyiptomra, kínok közt vergődik Sin, és Nó megtörik és Nófba betörnek <i>fényes</i> nappal.


text:
És Tehafneheszben <f>[9†]</f> megsötétedik a nap, mikor ott összetöröm Égyiptom pálczáját, és megszünik benne erejének kevélysége, őt magát felhő takarja el, és leányai fogságra mennek.


text:
És lőn a tizenegyedik esztendőben, az első hónapban, a hónap hetedikén, lőn az Úr beszéde hozzám, mondván: <f>[10†]</f>


text:
Embernek fia! A Faraónak, Égyiptom királyának karját eltörtem, és ímé be nem kötötték, hogy megorvosolják, hogy tegyenek körülkötést reá, hogy megerősödjék fegyverfogásra.


text:
Ennekokáért így szól az Úr Isten: Ímé, a Faraó ellen <i>megyek</i>, Égyiptomnak királya ellen, és eltöröm mind a két karját, azt, amely <i>még</i> erős, és azt, amely <i>már</i> eltörött, s elejtetem vele kezéből a fegyvert.


text:
És megerősítem Babilon királyának karjait, és adom az én fegyveremet kezébe, és eltöröm a Faraó karjait, és <f>[12†]</f> nyögni fog előtte, mint a megsebesültek szoktak.


text:
Megerősítem azért Babilon királyának karjait, a Faraó karjai pedig leessenek, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor adom fegyveremet Babilon királyának kezébe, hogy azt kinyújtsa <f>[13†]</f> Égyiptomnak földje ellen.


text:
És eloszlatom az égyiptomiakat a nemzetek közé, <f>[14†]</f> és szétszórom őket a tartományokba, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
<pb/>És lőn a tizenegyedik esztendőben, a harmadik hónapban, <f>[1†]</f> a hónap elsején, lőn az Úr szava hozzám, mondván:


text:
Embernek fia! szólj a Faraónak, Égyiptom királyának és az ő sokaságának: Kihez vagy hasonló a te nagyságodban?


text:
Ímé, Assúr <f>[2†]</f> czédrus vala a Libánonon, <f>[3†]</f> szép ágakkal és sűrű galyaival árnyékot tartó s magas növésű, melynek felhőkig ért a teteje.


text:
Víz nevelte nagygyá, a mélység <i>vizei</i> tették magassá, folyóikkal körüljárták ültetése földjét, s <i>csak</i> folyásaikat bocsáták a mező egyéb fáihoz.


text:
Ennekokáért lőn magasb növése a mező minden fájánál: s megsokasulának ágai, s hosszúra nevekedének galyai a sok víztől, midőn kiterjeszté azokat.


text:
Az ő ágain csinál vala <f>[4†]</f> fészket minden égi madár, és galyai alatt fiadzott a mező minden vada, s árnyékában lakik vala sokmindenféle nép.


text:
És széppé lőn magasságával, hosszan kiterjedt ágaival, mert gyökere sok víz felé <i>nyúlik</i> vala.


text:
A czédrusok el nem takarák őt az Isten kertjében, a cziprusok nem valának hasonlók ágaihoz, s a platánoknak nem valának olyan galyai, mint néki; Isten kertjében <f>[5†]</f> egy fa sem vala hasonló hozzá az ő szépségében.


text:
Ennekokáért így szól az Úr Isten: Mivelhogy magasra nevekedtél, és fölemelé tetejét a felhők közé, és szíve felfuvalkodott az ő magasságában:


text:
És kivágták őt az idegenek, a nemzetek <f>[7†]</f> legkegyetlenebbjei, és leterítették. A hegyekre és minden völgyekbe hullottak ágai, és összetörtek galyai a föld minden mélységében, és leszállt árnyékából a föld minden népe, és ott hagyták őt.


text:
Azért, hogy magasra ne nevekedjék egy víz mellett való fa se, és föl ne emelje tetejét a felhők közé; hogy ne bízzék önmagában kevélyen senki a vízivók közül; mert mindnyájan halálra adattak a mélység országába az emberek fiai közt azokhoz, a kik sírgödörbe szálltak.


text:
Így szól az Úr Isten: Azon a napon, a melyen sírba aláméne, gyászba öltöztetém miatta a mélység vizeit, és megtartóztatám folyóikat, úgy hogy a sok víz elzáraték, s meggyászoltatám őt a Libánonnal, és a mező minden fája elepede miatta.


text:
Zuhanásának hangja miatt megreszkettetém a nemzeteket, mikor leszállítám őt a sírba együtt velök, kik sírgödörbe szállnak; és vígasztalást vőn <f>[8†]</f> a mélység országában Éden minden fája, a Libánon <f>[9†]</f> szépsége és java, minden vízivó.


text:
Ezek is alászállottak vele a sírba azokhoz, a kik fegyverrel ölettek meg, s a kik mint segítőtársai árnyékában ülének a nemzetek között.


text:
Kihez vagy hát hasonló dicsőségben és nagyságban Éden fái közt!? Hiszen le fogsz szállíttatni Éden fáival a mélység országába; körülmetéletlenek közt <f>[10†]</f> feküszöl együtt a fegyverrel megölettekkel. A Faraó ez és minden sokasága, ezt mondja az Úr Isten.


text:
<pb/>És lőn a tizenkettedik esztendőben, a tizenkettedik hónapban, a hónap elsején, lőn az Úr beszéde hozzám, mondván:


text:
Embernek fia! kezdj gyászéneket a Faraóról, Égyiptom királyáról, és mondjad néki: Nemzetek fiatal oroszlánja, elvesztél; hiszen te olyan valál, mint a krokodil a tengerekben, mert kijövél folyóidon és megháborítád lábaiddal a vizeket és felzavartad folyóikat.


text:
Így szól az Úr Isten: Ezért kivetem rád hálómat <f>[1†]</f> sok nép serege által, és kihúznak téged varsámban.


text:
És leterítlek a földre, a mezőség színére <f>[2†]</f> vetlek, és reád szállítom az ég minden madarát, s megelégítem belőled az egész föld vadait.


text:
És megitatom áradásod földjét véredből <f>[3†]</f> mind a hegyekig, s a mélységek megtelnek belőled.


text:
És mikor eloltalak, beborítom az eget, s csillagait besötétítem, <f>[4†]</f> a napot felhőbe borítom, és a hold nem fényeskedik fényével.


text:
Minden világító testet megsötétítek miattad az égen, és bocsátok sötétséget földedre, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És megszomorítom sok nép szívét, ha elhíresztelem romlásodat a nemzetek között, a földeken, a melyeket nem ismersz.


text:
És cselekszem, hogy elborzadjanak miattad a sok népek, s királyaik rémüljenek el rémüléssel miattad, mikor villogtatom fegyveremet előttök, s remegni fognak minden szempillantásban, kiki az ő <f>[5†]</f> életéért, zuhanásod napján.


text:
Vitézeknek <f>[6†]</f> fegyvereivel hullatom el sokaságodat, ők a népek legkegyetlenebbjei mindnyájan; és elpusztítják Égyiptom kevélységét, és elvész minden sokasága.


text:
És elvesztem minden barmát a sok vizek mellől, és nem zavarja fel azokat többé ember lába, sem barmok körme azokat föl nem zavarja.


text:
Mikor Égyiptom földjét pusztasággá teszem, és kipusztul a föld teljességéből, mert megverek minden rajta lakót, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
Gyászének ez és sírva énekeljék; a népek leányai énekeljék sírva; Égyiptomról és minden sokaságáról énekeljék sírva, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! sírj Égyiptom sokaságán, <f>[7†]</f> és szállítsd alá őt te és a hatalmas nemzetek leányai a mélységek országába azokhoz, kik sírgödörbe szálltak.


text:
Kinél nem voltál volna kedvesebb? Szállj alá, hadd <f>[8†]</f> fektessenek a körülmetéletlenek mellé!


text:
A fegyverrel megölettek <f>[9†]</f> közt essenek el! A fegyver átadatott; húzzátok lefelé őt és minden sokaságát!


text:
Szólni fognak felőle <f>[10†]</f> a vitézek hatalmasai a sír közepéből együtt az ő segítőivel: alászállottak, hogy itt feküdjenek a körülmetéletlenek, mint fegyverrel megöltek!


text:
Itt van Assúr <f>[11†]</f> és egész sokasága, körülte sírjai, mindnyájan megölettek, kik fegyver miatt hulltak el,


text:
A kinek sírjai a sírgödör legmélyén vannak és sokasága az ő sírja körül van, mindnyájan megölettek, fegyver miatt elestek, kik félelmére valának az élők földjének.


text:
Itt van Elám <f>[12†]</f> és egész sokasága az ő sírja körül, mindnyájan megölettek, kik fegyver miatt hulltak el, kik alászálltak körülmetéletlenül a mélységek országába, kik félelmére valának az élők földjének, és viselik gyalázatukat azok mellett, kik sírgödörbe szálltak.


text:
A megölettek között vetettek néki ágyat minden sokaságával, körülte vannak ennek sírjai, mindnyájan körülmetéletlenek, fegyverrel megölettek, mert félelmére valának az élők földjének, és viselik gyalázatukat azok mellett, kik sírgödörbe szálltak; a megölettek közé vetették őket!


text:
Itt van Mések-Tubál és minden sokasága, körülte vannak ennek sírjai, mindnyájan körülmetéletlenek, fegyverrel megölettek, mert félelmére valának az élők földjének.


text:
És nem feküsznek együtt az erősekkel, kik elestek a körülmetéletlenek közül, kik hadiszerszámaikkal szálltak alá a sírba s kiknek az ő fegyvereiket fejük alá tették; mert lőn az ő vétkök csontjaikon, mivelhogy félelmére <i>valának</i> a vitézeknek az élők földjén.


text:
Itt van Edom <f>[13†]</f> királyaival és minden fejedelmével, kik vettettek erősségökben a fegyverrel megöltekhez, ők a körülmetéletlenekkel feküsznek s azokkal, a kik sírgödörbe szálltak.


text:
Ott vannak észak uralkodói mindnyájan, és minden sidoni, <f>[14†]</f> a kik alászálltak a megölettekkel, rettenetes voltukban, erősségökben megszégyenülve; és feküsznek körülmetéletlenül a fegyverrel megölettek mellett, és viselik gyalázatukat a sírgödörbe szálltak között.


text:
Ezeket látni fogja a Faraó, és megvígasztalódik minden sokasága felől; fegyverrel ölettek meg a Faraó és minden ő serege, ezt mondja az Úr Isten,


text:
Mert félelmére adtam őt az élők földjének; ezért ott vetnek ágyat néki a körülmetéletlenek között, a fegyverrel megölettek mellett, a Faraónak és minden sokaságának, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! szólj néped fiaihoz és mondjad nékik: Mikor hozándok fegyvert valamely földre, és a föld népe választ egy férfit ő magok közül, és őt őrállójokká teszik:


text:
Ha valaki hallándja a trombitaszót, de nem hajt az intésre, s aztán a fegyver eljő és őt utóléri: az ő vére az ő fején lesz.


text:
Hallotta a trombitaszót, de nem hajtott az intésre, tehát az ő vére ő rajta lesz; és ha hajtott az intésre, megmentette lelkét.


text:
Ha pedig az őrálló látja a fegyvert jőni, s nem fújja meg a trombitát, és a nép nem kap intést, és eljő a fegyver s utólér közülök valamely lelket, ez a maga vétke miatt éretett utól, de vérét az őrálló kezéből <f>[1†]</f> kérem elő.


text:
És te, embernek fia, <f>[2†]</f> őrállóul adtalak téged Izráel házának, hogy ha szót hallasz a számból, megintsed őket az én nevemben.


text:
Ha ezt mondom a hitetlennek: Hitetlen, halálnak halálával halsz meg; és te nem szólándasz, hogy visszatérítsd a hitetlent az ő útjáról: az a hitetlen vétke miatt hal meg, de vérét a te kezedből kívánom meg.


text:
De ha te megintetted a hitetlent az ő útja felől, hogy térjen meg róla, de nem tért meg útjáról, ő vétke miatt meghal, de te megmentetted a te lelkedet.


text:
<pb/>Te pedig, embernek fia, mondjad Izráel házának: Ezt mondjátok, mondván: Bizony a mi bűneink és vétkeink rajtunk vannak, és bennök mi megrothadunk, <f>[3†]</f> mimódon éljünk azért?


text:
Mondjad nékik: Élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy nem gyönyörködöm a hitetlen halálában, <f>[4†]</f> hanem hogy a hitetlen megtérjen útjáról és éljen. Térjetek meg, térjetek meg gonosz útaitokról! hiszen miért <f>[5†]</f> halnátok meg, oh Izráel háza!?


text:
Te pedig, embernek fia, szólj néped fiaihoz: Az igaznak <f>[6†]</f> igazsága meg nem menti őt a napon, a melyen vétkezendik, és a hitetlen hitetlensége által el nem esik a napon, melyen megtérend hitetlenségéből, és az igaz nem élhet az <i>ő igazsága</i> által a napon, melyen vétkezendik.


text:
Mikor ezt mondom az igazról: Élvén éljen; és ő bízván igazságában, gonoszságot cselekszik: semmi igazsága emlékezetbe nem jő, és gonoszsága miatt, melyet cselekedett, meghal.


text:
S ha mondom a hitetlennek: halállal halsz meg; és ő megtér bűnéből és törvény szerint s igazságot cselekszik;


text:
Zálogot visszaad a hitetlen, rablottat megtérít, az életnek parancsolatiban jár, többé nem cselekedvén gonoszságot: élvén él, <i>és</i> meg nem hal.


text:
Semmi ő vétke, melylyel vétkezett, emlékezetbe nem jön néki; törvény szerint és igazságot cselekedett, élvén él.


text:
És mikor a hitetlen elfordul az ő hitetlenségétől és törvény szerint s igazságot cselekszik, <f>[7†]</f> él a miatt.


text:
És azt mondjátok: Nem igazságos az Úrnak útja: <f>[8†]</f> mindeniteket az ő útja szerint ítélem meg, Izráel háza.


text:
<pb/>És lőn fogságunknak tizenkettedik esztendejében, a tizedik hónapban, a hónap ötödikén, jöve hozzám egy menekült Jeruzsálemből, mondván: Megvétetett <f>[9†]</f> a város!


text:
És az Úrnak keze lőn én rajtam este a menekült eljötte előtt, és megnyitá számat, mikorra az hozzám jöve reggel, és megnyilatkozék szám, s nem valék <f>[10†]</f> néma többé.


text:
Embernek fia! azok, kik amaz elpusztított helyeket lakják Izráel földjén, ezt mondják, mondván: Egyetlen egy volt Ábrahám, mikor örökségül kapta a földet, mi pedig sokan vagyunk, nékünk a föld örökségül adatott.


text:
Ezokáért mondjad nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Véreset esztek, és szemeiteket bálványaitokra emelitek, és vért ontotok; és a földet örökségül kapnátok?


text:
Fegyveretekben bíztatok, útálatosságot cselekedtetek, és mindenitek az ő felebarátja feleségét megfertéztette; és a földet örökségül kapnátok?


text:
Ezt mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Élek én, hogy a kik az elpusztult helyeken vannak, fegyver miatt hullnak el; és a ki a mezőnek színén, azt a vadaknak adtam eledelül, és a kik az erősségekben és a barlangokban vannak, döghalállal halnak meg.


text:
És teszem a földet pusztaságok pusztaságává, s megszünik erősségének kevélysége, és puszták lesznek Izráel hegyei, mert nem lesz, a ki átmenjen rajtok.


text:
És megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor a földet pusztaságok pusztaságává teszem mindenféle útálatosságukért, melyeket cselekedtek.


text:
<pb/>És te, embernek fia, néped fiai beszélgetnek felőled a falak mellett s a házaknak ajtaiban; és egyik a másikkal szól, kiki az ő atyjafiával, mondván: Jertek, kérlek, és halljátok: micsoda beszéd az, amely az Úrtól jő ki?


text:
És eljőnek hozzád, a hogy a nép össze szokott jőni, s oda ülnek elődbe, mint az én népem, és hallgatják beszédidet, de nem <f>[11†]</f> cselekeszik, hanem szerelmeskedő <i>énekként</i> veszik azokat ajkokra, <f>[12†]</f> szívök pedig nyereség után jár.


text:
És ímé, te olyan vagy nékik, mint valamely szerelmeskedő ének, szép hangú, s mint valamely jó hegedűs; csak hallják beszédidet, de nem <f>[13†]</f> cselekszik azokat.


text:
Embernek fia! prófétálj Izráel pásztorai <f>[1†]</f> felől, prófétálj és mondjad nékik, a pásztoroknak: Így szól az Úr Isten: Jaj Izráel pásztorainak, a kik önmagokat legeltették! Avagy nem a nyájat kell-é legeltetni a pásztoroknak?


text:
A tejet megettétek, és a gyapjúval ruházkodtatok, a hízottat megöltétek; a nyájat nem legeltettétek.


text:
A gyöngéket nem erősítettétek, és a beteget nem gyógyítottátok, s a megtöröttet nem kötözgettétek, s az elűzöttet vissza nem hoztátok és az elveszettet meg nem kerestétek, hanem keményen és kegyetlenül <f>[2†]</f> uralkodtatok rajtok;


text:
Szétszóródtak <f>[3†]</f> hát pásztor nélkül, és lőnek mindenféle mezei vadak eledelévé, és szétszóródtak;


text:
Tévelygett nyájam minden hegyen s minden magas halmon, és az egész föld színén szétszóródott az én nyájam, s nem volt, a ki keresné, sem a ki tudakozódnék utána.


text:
Élek én, ezt mondja az Úr Isten, mivelhogy az én nyájam ragadománynyá lőn, és lőn az én nyájam mindenféle mezei vadak eledelévé, pásztor hiányában, és nem keresték az én pásztoraim az én nyájamat, hanem legeltették a pásztorok <f>[4†]</f> önmagokat, és az én nyájamat nem legeltették;


text:
Így szól az Úr Isten: Ímé, <i>megyek</i> a pásztorok ellen, és előkérem nyájamat az ő kezökből, s megszüntetem őket a nyáj legeltetésétől, és nem legeltetik többé a pásztorok önmagokat, s kiragadom juhaimat szájokból, hogy ne legyenek nékik ételül.


text:
Miképen a pásztor tudakozódik nyája után, a mely napon ott áll elszéledt juhai között; így tudakozódom nyájam után, és kiszabadítom őket minden helyről, a hova szétszóródtak a felhőnek <f>[5†]</f> s borúnak napján.


text:
És kihozom őket a népek közül s egybegyűjtöm a földekről, és beviszem őket az ő földjökre, <f>[6†]</f> és legeltetem őket Izráel hegyein, a mélységekben s a föld minden lakóhelyén.


text:
Jó legelőn legeltetem őket, és Izráel magasságos hegyein leszen akluk, ott feküsznek jó akolban, s kövér legelőn legelnek Izráel hegyein.


text:
Az elveszettet megkeresem, s az elűzöttet visszahozom, s a megtöröttet kötözgetem, s a beteget erősítem; és a kövéret s erőset elvesztem, <i>és</i> legeltetem őket úgy, mint illik.


text:
Ti pedig, én juhaim, így szól az Úr Isten, ímé én ítéletet teszek juh és juh között, a kosok és bakok közt.


text:
Avagy kevés-é néktek, hogy a jó legelőt legelitek, hogy még legelőitek maradékát lábaitokkal eltapodjátok? és hogy a víz tisztáját iszszátok, hogy még a maradékát lábaitokkal felzavarjátok?


text:
Mivelhogy oldallal és vállal eltaszíttok és szarvaitokkal elökleltek minden erőtelent, míg szétszórván, azokat kiűzitek;


text:
És megtartom az én juhaimat, hogy többé ne legyenek zsákmányul, és ítéletet teszek juh és juh között.


text:
<pb/>És állatok föléjök egyetlenegy pásztort, hogy legeltesse őket: <f>[8†]</f> az én szolgámat, Dávidot, <f>[9†]</f> ő legelteti őket s ő lesz nékik pásztoruk.


text:
Én pedig, az Úr, leszek nékik Istenök, és az én szolgám, <f>[10†]</f> Dávid, fejedelem közöttök. Én, az Úr mondottam.


text:
És szerzek ő velök békességnek frigyét, <f>[11†]</f> és megszüntetem a gonosz vadakat <f>[12†]</f> a földről, hogy bátorságosan lakhassanak a pusztában és alhassanak az erdőkben.


text:
És adok reájok és az én magaslatom környékére áldást, és bocsátom az esőt idejében; áldott <f>[13†]</f> esők lesznek.


text:
A mező fája megadja gyümölcsét s a föld megadja termését, és lesznek földjökön bátorságosan, és megtudják, hogy én vagyok az Úr, mikor eltöröm jármok keresztfáit, és kimentem őket azok kezéből, kik <f>[14†]</f> őket szolgáltatják.


text:
És nem lesznek többé prédául a <f>[15†]</f> pogányoknak, s a föld vadai nem eszik meg őket; és laknak bátorságosan, s nem lesz, a ki felijeszsze őket.


text:
És támasztok nékik drága plántaföldet, <f>[16†]</f> hogy többé meg ne emésztessenek <f>[17†]</f> éhség miatt a földön, s ne viseljék többé a pogányok gyalázatát;


text:
És megismerik, hogy én, az Úr, az ő Istenök, <f>[18†]</f> velök vagyok, és ők népem, Izráel háza, ezt mondja az Úr Isten;


text:
Ti pedig az én juhaim, legelőm nyája vagytok, emberek vagytok, én pedig Istenetek, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És mondjad néki: Ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én ellened <i>megyek,</i> Seir hegye, <f>[1†]</f> és kinyújtom kezemet reád, s teszlek pusztaságok pusztaságává.


text:
Mivelhogy örökkévaló gyűlölséget tartasz, és odaadád Izráel fiait a fegyver kezébe veszedelmök <f>[2†]</f> idején, az utolsó vétek <f>[3†]</f> idején;


text:
Ennekokáért élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy vérré teszlek téged, és vér kergessen téged. Te nem gyűlölted a vért, a vér <f>[4†]</f> kergessen hát téged.


text:
És betöltöm hegyeit megölöttjeivel; halmaid és völgyeid és minden mélységed: fegyverrel megölöttek hullanak beléjök.


text:
Mivelhogy ezt mondod: Az a két nemzet és az a két föld enyém lesz és örökségül bírjuk, <f>[5†]</f> holott az Úr ott volt;


text:
Annakokáért élek én, ezt mondja az Úr Isten, hogy a te haragod és fölgerjedésed szerint <f>[6†]</f> cselekszem veled, a melylyel te cselekedtél irántok való gyűlölségedből; és megjelentem magamat közöttök, mikor megítéllek.


text:
És megtudod, hogy én, az Úr, meghallottam minden szidalmadat, melyeket Izráel hegyei ellen mondtál, mondván: Elpusztultak, <f>[7†]</f> nékünk adattak ételül;


text:
Így kérkedtetek <f>[8†]</f> ellenem szátokkal, s szórtátok ellenem beszédeiteket: <f>[9†]</f> én meghallottam!


text:
A mint te örültél <f>[10†]</f> Izráel háza örökségén azért, hogy elpusztult, úgy cselekszem veled; pusztává légy Seir hegye és mind egészen Edom, és megtudják, hogy én vagyok az Úr!


text:
<pb/>És te, embernek fia, prófétálj Izráel hegyei felől, és mondjad: Izráel hegyei, halljátok meg az Úr beszédét,


text:
Így szól az Úr Isten: Mivelhogy ezt mondja az ellenség reátok: <f>[1†]</f> Haha! és: Az ősi magasságok a mi örökségünk lőnek.


text:
Ennekokáért prófétálj, és mondjad: Ezt mondja az Úr Isten: Azért, mert pusztítanak, és kívánnak titeket mindenfelől, hogy legyetek öröksége a pogányok maradékának, és az emberek rágalmazó ajkára-nyelvére kerültetek;


text:
Ezokáért, Izráel hegyei, halljátok meg az Úr Isten beszédét! Így szól az Úr Isten a hegyeknek és halmoknak, a mélységeknek és völgyeknek, és az elpusztult romoknak és az elhagyott városoknak, melyek ragadományra és csúfolásra lőnek a pogányok maradékának köröskörül.


text:
Azért ezt mondja az Úr Isten: Bizony, féltő szerelmem tüzében beszéltem a pogányok maradékai és egész Edom ellen, kik magoknak vették az én földemet örökségül <f>[2†]</f> teljes szívöknek örömével és lelkök megvetésével, hogy azt néptelenül zsákmányokká tegyék;


text:
Ezokáért prófétálj Izráel földjéről, és mondjad a hegyeknek és halmoknak, a mélységeknek és a völgyeknek: Így szól az Úr Isten: Ímé, féltő szerelmemben és búsulásomban beszélek, mivelhogy a pogányok gyalázását viseltétek;


text:
Ennekokáért ezt mondja az Úr Isten: Én fölemelem kezemet! Bizonyára a pogányok, kik körülöttetek vannak, ők viseljék <f>[3†]</f> gyalázatukat.


text:
Ti pedig, Izráel hegyei, neveljétek ágaitokat <f>[4†]</f> és hozzátok gyümölcsötöket az én népemnek, Izráelnek, mert közel vannak, hogy hazajőjjenek.


text:
És megsokasítom rajtatok az embereket, Izráel házát egészen, és lakják a városokat, és a romokat megépítik.


text:
És megsokasítom rajtatok az embereket és barmokat, hogy sokasodjanak és szaporodjanak, és lakatom <i>őket</i> rajtatok, mint régi időtökben, és több jóval lészek <i>hozzátok,</i> mint első napjaitokban, s megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
És járatok rajtatok embereket, az én népemet, Izráelt, és bírjanak téged, s te légy nékik örökségül, s többé nem teszed őket gyermektelenné.


text:
Így szól az Úr Isten: Mivelhogy mondják néktek: emberevő vagy <f>[5†]</f> és gyermektelenné teszed népedet:


text:
Ennekokáért embert nem eszel többé, <f>[6†]</f> és népedet gyermektelenné nem teszed többé, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És többé nem hallatom ellened a pogányok gyalázását, és a népek szidalmát többé nem viseled, és nemzetedet többé gyermektelenné nem teszed, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Embernek fia! mikor Izráel háza a maga földén lakott, megfertéztette azt <f>[7†]</f> életével és cselekedeteivel; mint a havi betegség <f>[8†]</f> tisztátalansága, olyan vala élete előttem.


text:
És kiöntém haragomat <f>[9†]</f> reájok a vérért, a melyet ontottak a földre, és bálványaikkal megfertéztették azt.


text:
És eloszlatám őket a pogányok közé, és szétszóratának a tartományokba, életök és cselekedeteik szerint ítéltem meg őket.


text:
És bemenvén a pogányokhoz, a kikhez menének, megfertéztették <f>[10†]</f> az én szent nevemet, mikor ezt mondták rólok: az Úr népe ezek, és az ő földéről jöttek ki!


text:
Ekkor könyörültem szent nevemért, melyet megfertéztetett Izráel háza a pogányok közt, a kikhez menének.


text:
Ennekokáért mondjad Izráel házának: Ezt mondja az Úr Isten: Nem ti érettetek cselekszem, <f>[11†]</f> Izráel háza, hanem az én szent nevemért, melyet ti megfertéztettetek a pogányok között, a kik közé menétek.


text:
És megszentelem az én nagy nevemet, mely megfertéztetett a pogányok között, melyet ti fertéztettetek meg köztök; és megtudják <f>[12†]</f> a pogányok, hogy én vagyok az Úr, ezt mondja az Úr Isten, mikor megszentelem magamat rajtatok az ő szemök láttára.


text:
És fölveszlek titeket a pogányok közül, s egybegyűjtelek titeket minden tartományból, és beviszlek <f>[13†]</f> titeket a ti földetekre.


text:
És hintek reátok tiszta vizet, hogy megtisztuljatok, minden tisztátalanságtoktól <f>[14†]</f> és minden bálványaitoktól megtisztítlak titeket.


text:
És adok néktek új szívet, <f>[15†]</f> és új lelket adok belétek, és elveszem a kőszívet testetekből, és adok néktek hússzívet.


text:
És az én lelkemet adom belétek, és azt cselekszem, hogy az én parancsolatimban járjatok és az én törvényeimet megőrizzétek és betöltsétek.


text:
És laktok azon a földön, melyet adtam atyáitoknak, és lesztek nékem népem s én leszek néktek Istenetek.


text:
És megtartalak titeket minden tisztátalanságotoktól, és előhívom a gabonát és megsokasítom azt, és nem adok reátok éhséget.


text:
És megsokasítom a fa gyümölcsét és a mező termését, hogy többé ne viseljétek az éhségnek gyalázatját <f>[16†]</f> a pogányok között.


text:
És megemlékeztek a ti gonosz útaitokról <f>[17†]</f> és cselekedeteitekről, melyek nem voltak jók, és megútáljátok ti magatokat vétkeitek és útálatosságaitok miatt.


text:
Nem ti érettetek <f>[18†]</f> cselekszem, ezt mondja az Úr Isten, tudtotokra legyen! Piruljatok és szégyenüljetek meg útaitok miatt, Izráel háza!


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr Isten: Azon a napon, melyen megtisztítlak <f>[19†]</f> titeket minden vétketektől, azt cselekszem, hogy lakják a városokat, és a romok megépíttetnek.


text:
És <i>ezek</i> mondják: Ez a föld, ez az elpusztult, olyanná lett, mint az Éden kertje, <f>[20†]</f> és a rommá lett s elpusztult s lerontott városokat megerősítve lakják.


text:
És megtudják a pogányok, a kik körülöttetek megmaradtak, hogy én, az Úr építettem meg a lerontottakat s plántáltam be a pusztaságot. Én, az Úr mondtam és megcselekedtem.


text:
Így szól az Úr Isten: Még arra nézve is kérni hagyom magamat Izráel házának, hogy cselekedjem ő velök: Megsokasítom őket, mint a nyájat, emberekkel.


text:
Mint az áldozatra szentelt juhok, mint a Jeruzsálem juhai az ő ünnepein, így lesznek a rommá lett városok teljesek emberek nyájával; és megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
<pb/>Lőn én rajtam az Úrnak keze, és kivitt engem az Úr lélek által, és letőn engem a völgynek közepette, mely csontokkal rakva vala.


text:
És átvitt engem azok mellett köröskörül, és ímé, felette sok vala a völgy színén, és ímé, igen megszáradtak vala.


text:
És monda nékem: Embernek fia! vajjon megélednek-é ezek a tetemek? és <f>[1†]</f> mondék: Uram Isten, te tudod!


text:
És monda nékem: Prófétálj e tetemek felől és mondjad nékik: Ti megszáradt tetemek, halljátok meg az Úr beszédét!


text:
És adok reátok inakat, és hozok reátok húst, és bőrrel beborítlak titeket, és adok belétek lelket, hogy megéledjetek, és megtudjátok, hogy én vagyok az Úr.


text:
És én prófétálék, a mint parancsolva vala nékem. És mikor prófétálnék, lőn zúgás és ímé zörgés, és egybemenének a tetemek, mindenik tetem az ő teteméhez.


text:
És látám, és ímé inak valának rajtok, és hús nevekedett, és felül bőr borította be őket; de lélek nem vala még bennök.


text:
És monda nékem: Prófétálj a léleknek, prófétálj embernek fia, és mondjad a léleknek: Ezt mondja az Úr Isten: A négy szelek felől jőjj elő lélek, és lehelj ezekbe a megölettekbe, hogy megéledjenek!


text:
És prófétálék a mint parancsolá. És beléjök méne a lélek s megéledének, s állának lábaikra, felette igen nagy sereg.


text:
És monda nékem: Embernek fia! ezek a tetemek az Izráel egész háza. Ímé, ezt mondják: Elszáradtak a mi csontjaink és elveszett a mi reménységünk; kivágattunk!


text:
Annakokáért prófétálj, és mondjad nékik: Így szól az Úr Isten: Ímé, én megnyitom a ti sírjaitokat <f>[2†]</f> és kihozlak titeket sírjaitokból, én népem! s beviszlek titeket Izráel földjére.


text:
És megtudjátok, hogy én vagyok az Úr, mikor megnyitándom sírjaitokat és kihozlak titeket sírjaitokból, én népem!


text:
És adom az én lelkemet belétek, hogy megéledjetek, és leteszlek titeket a ti földetekre, és megtudjátok, hogy én, az Úr, szóltam és megcselekedtem, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És te, embernek fia, végy magadnak fát, és írd ezt reá: Júdáé és Izráel fiaié, az ő társaié; és végy egy másik fát, és írd ezt reá: Józsefé, Efraim fája és az egész Izráel házáé, az ő társaié.


text:
Szólj nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én fölveszem a József fáját, mely Efraim kezében van, és Izráel nemzetségeit, az ő társait, és teszem őket ő hozzá, a Júda fájához, és <f>[3†]</f> összeteszem őket egy fává, hogy egygyé legyenek az én kezemben.


text:
Szólj nékik: Ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én fölveszem Izráel fiait a pogányok közül, a kik közé mentek, és egybegyűjtöm őket mindenfelől, és beviszem őket az ő földjökre.


text:
És egy néppé <f>[4†]</f> teszem őket azon a földön, Izráelnek hegyein, és egyetlenegy király lesz <f>[5†]</f> mindnyájok királya, és nem lesznek többé két néppé, és ezután nem oszolnak többé két királyságra.


text:
És többé meg nem fertéztetik magokat bálványaikkal és útálatosságaikkal és minden bűneikkel; és megtartom őket minden oly lakóhelyöktől, a melyekben vétkeztek, és megtisztítom őket, <f>[6†]</f> és lesznek nékem népem és én leszek nékik istenök.


text:
És az én szolgám, Dávid <f>[7†]</f> lesz a király ő rajtok, s egy pásztora lesz mindnyájoknak; és az én törvényeim szerint járnak, s parancsolataimat megőrzik és cselekszik.


text:
És laknak a földön, melyet adtam vala az én szolgámnak, Jákóbnak, a melyen laktak a ti atyáitok; és laknak azon ők és fiaik és fiaiknak fiai mindörökké, és az én szolgám, Dávid az ő fejedelmök örökké.


text:
És szerzek velök békességnek frigyét, <f>[8†]</f> örökkévaló frigy lesz ez velök; és elültetem őket és megsokasítom, és helyheztetem az én szenthelyemet közéjök örökké.


text:
És megtudják a pogányok, hogy én vagyok az Úr, ki megszentelem Izráelt, mikor szenthelyem közöttök lesz mindörökké.


text:
Embernek fia! vesd tekintetedet Góg ellen, <f>[1†]</f> és Mágóg földjén, Rós, Mések és Tubál fejedelme ellen, és prófétálj felőle.


text:
És mondjad: Ezt mondja az Úr Isten: Ímé, én ellened <i>megyek </i> <f>[2†]</f> Góg, Rós, Mések és Tubál fejedelme.


text:
És elcsalogatlak, és <f>[3†]</f> horgokat vetek szádba, és kivezetlek téged és egész seregedet, lovakat és lovagokat, kik mindnyájan teljes fegyverzetbe öltözvék, nagy sokaságot, nagy és kis paizszsal, fegyvert viselők mindnyájan;


text:
Készülj hozzá és készítsd elő magadat te és minden sokaságod, kik te hozzád gyűltek, és légy nekik vezérök.


text:
Sok idő mulva kirendeltetel: esztendők végével bejösz a földre, mely a fegyvertől <i>már</i> megnyugodott, melynek lakói sok nép közül gyűjtettek egybe Izráel hegyeire, melyek szüntelen való pusztulásban voltak; és e nemzetség a népek közül hozatott ki, s aztán lakozék bátorságosan mindnyája;


text:
És feljösz, bemégy mint a szélvész, és <f>[4†]</f> leszel mint a felleg, hogy beborítsd a földet, te és minden sereged s a sok nép veled.


text:
Így szól az Úr Isten: És lészen abban az időben, hogy tanácsok támadnak szívedben, és gondolsz gondolatot.


text:
És mondasz: Felmegyek a nyilt földre, jövök azokra, kik nyugalomban vannak s bátorságosan <f>[5†]</f> laknak; kik laknak mindnyájan kőfal-kerítés nélkül, sem zárjok, sem kapujok nincs nékik;


text:
Hogy zsákmányt vess és prédát prédálj, hogy fordítsd kezedet a <i>már</i> népes pusztaságok ellen s a nép ellen, a mely a pogányok közül gyűjtetett egybe, mely jószágot <f>[6†]</f> és gazdagságot szerez s lakozik a földnek köldökén.


text:
Séba és Dedán és Társis kalmárai és minden fiatal oroszlánja ezt mondják néked: Nemde te zsákmányt vetni jöttél? Nemde prédát prédálni gyűjtötted egybe sokaságodat? hogy elvigy ezüstöt és aranyat, magadhoz végy jószágot s gazdagságot, hogy nagy zsákmányt vess.


text:
Annakokáért prófétálj, embernek fia, és mondd ezt Gógnak: Így szól az Úr Isten: Avagy abban az időben, mikor az én népem, Izráel bátorságosan lakik, nem tudod-é meg?


text:
És eljössz helyedről, a messze északról <f>[7†]</f> te és sok nép veled, lovon ülők mindnyájan, nagy sokaság és hatalmas sereg.


text:
És feljössz az én népem, Izráel ellen, mint a felleg, hogy beborítsd a földet, az utolsó időkben lészen ez, és hozlak téged az én földemre, hogy a pogányok megismerjenek engem, mikor megszentelem magamat rajtad az ő szemök láttára, Góg!


text:
Így szól az Úr Isten: Te vagy-é hát, a kiről szólottam a régi napokban az én szolgáim, Izráel prófétái által, kik prófétáltak azokban a napokban esztendőkön át, hogy téged ő <f>[8†]</f> reájok hozlak?


text:
És lészen azon a napon, a mely napon Góg eljő Izráel földje ellen, ezt mondja az Úr Isten, felszáll haragom orromban.


text:
És féltő szerelmemben, búsulásom tüzében szólok: Bizony azon a napon nagy földindulás lesz Izráel földjén.


text:
És megremegnek előttem a tenger halai <f>[9†]</f> és az ég madarai és a mező vadai és a földön csúszó-mászó mindenféle állatok és minden ember a föld színén; és leszakadnak a hegyek, <f>[10†]</f> és leesnek a meredek kősziklák, és minden fal a földre hull.


text:
És előhívom ellene minden hegyem felől a fegyvert, ezt mondja az Úr Isten; egyiknek fegyvere a másik ellen <f>[11†]</f> lészen.


text:
És törvénykezem vele döghalállal és vérrel; és ömlő záporesőt, <f>[12†]</f> jégeső köveit, tüzet és kénkövet, mint esőt bocsátok reá és seregére s a sok népre, a mely vele lesz.


text:
És nagynak s szentnek mutatom, és megjelentem <f>[13†]</f> magamat a pogányok sokasága előtt, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr!


text:
<pb/>És te, embernek fia, prófétálj Góg ellen, és mondjad: Így szól az Úr Isten: Ímé, én ellened <i>megyek</i> <f>[1†]</f> Góg, Rós, Mések és Tubál fejedelme!


text:
És elcsalogatlak és vezetgetlek, és felhozlak messze északról, <f>[2†]</f> és beviszlek Izráel hegyeire.


text:
Izráel hegyein <f>[3†]</f> esel el te és minden sereged és a népek, melyek veled lesznek; a ragadozó madaraknak, minden szárnyas állatnak és a mezei vadaknak adtalak eledelül.


text:
És bocsátok tüzet Mágógra és azokra, a kik a szigeteken bátorságosan laknak, hogy megtudják, hogy én vagyok az Úr.


text:
És az én szent nevemet megismertetem az én népem, Izráel között, s többé nem hagyom megfertéztetni szent nevemet; és megtudják a pogányok, hogy én, az Úr, szent vagyok Izráelben!


text:
És kimennek Izráel városainak lakói, <f>[5†]</f> és feltüzelik és felégetik a fegyvereket s a kis és nagy paizsokat, a kézívet és a nyilakat és a kézbeli pálczákat és dárdákat, és tüzelnek velök hét esztendeig.


text:
És fát nem hordanak a mezőről, sem az erdőkről nem vágnak, hanem a fegyverekből tüzelnek, és zsákmányt vetnek zsákmányolóikban, s prédálóikat elprédálják, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És lészen azon a napon, hogy adok Gógnak helyet, hol temetője legyen Izráelben, a vándorok völgyét keletre a tengertől, ez fogja bezárni e vándor népséget; és ott temetik el Gógot és minden gyülevészét, és nevezik Góg gyülevésze völgyének.


text:
És temetni fog az ország egész népe, s lészen ez nékik dicsőségökre a napon, melyen megdicsőítem magamat, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És választanak embereket, kik a földet szüntelen bejárják, temetgetvén ama vándor népséget, azokat, kik még a föld színén maradtak, hogy azt megtisztítsák. Hét hónap mulva indulnak keresni.


text:
És bejárják e járók a földet, és ha ki embertetemet lát, jelt állít melléje, míg a temetgetők eltemetik azt a Góg gyülevésze <f>[6†]</f> völgyében.


text:
És te, embernek fia, így szól az Isten, mondjad a madaraknak, minden szárnyas állatnak és minden mezei vadnak: Gyűljetek egybe és jőjjetek el, seregeljetek egybe mindenfelől az én áldozatomra, <f>[7†]</f> mert én nagy áldozatot szerzek néktek Izráel hegyein, és egyetek húst és igyatok vért!


text:
Vitézek húsát egyétek, s a föld fejedelmeinek vérét igyátok, kosok, bárányok és bakok, bikák, Básánban hízottak mindnyájan;


text:
S egyetek kövérséget jóllakásig, és igyatok vért megrészegedésig az én áldozatomból, a melyet szerzek néktek;


text:
És lakjatok jól az én asztalomnál lovakból és paripákból, vitézekből és minden hadakozó férfiakból, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És megmutatom az én dicsőségemet <f>[8†]</f> a pogányok között, és meglátják mindazok a pogányok az én ítéletemet, melyet cselekedtem, és az én kezemet, melyet rájok vetettem.


text:
És megtudják a pogányok, hogy az ő vétke miatt vitetett fogságra Izráel háza, mivelhogy elpártolt tőlem, s én elrejtettem orczámat tőle; azért adtam őt ellenségei kezébe, és hullottak el fegyver miatt mindnyájan.


text:
Azért így szól az Úr Isten: Most már haza hozom Jákób foglyait, és megkegyelmezek Izráel egész házának, s féltő szerelemre gyulladok szent nevemért.


text:
És elfelejtik gyalázatukat és minden vétköket, melylyel vétkeztek ellenem, mikor laknak földjökön bátorságosan, és <i>őket</i> senki sem rettegteti.


text:
Mikor visszahozom őket a népek közül, és egybegyűjtöm őket ellenségeik földjeiről, akkor megszentelem magamat bennök sok nép szeme láttára.


text:
És megtudják, hogy én vagyok az Úr, az ő Istenök, ki fogságra vittem őket <f>[9†]</f> a pogányok közé, majd egybegyűjtém őket földjökre, és senkit közülök többé ott nem hagyok.


text:
És többé el nem rejtem orczámat tőlök, mivelhogy kiöntöttem lelkemet Izráel <f>[10†]</f> házára, ezt mondja az Úr Isten.


text:
<pb/>Huszonötödik esztendejében fogságunknak, az esztendőnek kezdetén, a hónap tizedikén, a tizennegyedik esztendőben az után, hogy a város megveretett, <f>[1†]</f> épen ezen a napon lőn az Úr keze én rajtam, és elvitt engemet oda.


text:
Isteni látásokban vitt engem Izráel földjére, és letőn engem egy igen magas hegyre, s azon vala mint egy város épülete dél felől.


text:
És oda vitt engem, és ímé egy férfiú vala ott, <f>[2†]</f> tekintete mint az ércznek tekintete, és len-zsinór vala kezében és mérőpálcza; és a kapuban áll vala.


text:
És szóla nékem az a férfiú: Embernek fia! láss szemeiddel és füleiddel hallj, <f>[3†]</f> és figyelmetes légy mindarra, a mit mutatok néked; mert hogy ezeket megmutassam néked, azért hozattál ide: hirdesd mindazokat, a miket látsz, Izráel házának.


text:
És ímé, kőfal vala a házon kivül köröskörül; és a férfiú kezében a mérőpálcza vala hat singnyi (a <i>köz</i>singben s egy tenyérben); és méré az épület szélességét egy pálczányira s magasságát egy pálczányira.


text:
És méne egy kapuhoz, mely napkeletre néz vala, és felméne grádicsain, és méré a kapu küszöbét egy pálczányi szélességre, a másik küszöböt is egy pálczányi szélességre;


text:
És az őrkamarát egy pálczányi hosszúságra és egy pálczányi szélességre, és az őrkamarák közét öt singnyire, és a kapu küszöbét, a kapu tornácza mellett belől, egy pálczányira.


text:
És méré a kapu tornáczát nyolcz singnyire, és gyámoszlopait két singnyire; vala pedig a kapu tornácza belől.


text:
És a napkeleti kapunak mind egyfelől, mind másfelől három-három őrkamarája vala, egy mértéke mind a háromnak, és egy mértékök a gyámoszlopoknak is mind egyfelől, mind másfelől.


text:
És az őrkamarák előtt való korlátot egy singnyire, és egy singnyire vala e korlát másfelől is; mindenik őrkamara pedig hat singnyi vala egyfelől és hat singnyi másfelől.


text:
És méré a kaput az egyik őrkamara tetejétől a másik tetejéig; huszonöt singnyi szélességre <i>ott, hol</i> ajtó ajtóval vala szemben.


text:
És tevé a gyámoszlopokat hatvan singre, és a gyámoszlopokhoz <i>nyúlik</i> vala a pitvar a kapunál körös-körül.


text:
És az őrkamarákon szoros ablakok <f>[4†]</f> valának, és gyámoszlopaikon is belül a kapuban köröskörül, hasonlóképen a tornáczokon; és valának ablakok köröskörül belől, és a gyámoszlopokon pálmafaragások.


text:
És vitt engem a külső pitvarba, és ímé, ott kamarák és kőből rakott pádimentom vala készítve a pitvaron köröskörül; harmincz kamara vala a kőből rakott pádimentomon.


text:
És a kőből rakott pádimentom a kapuk mellett vala a kapuk hosszúsága szerint: az alsó kőből rakott pádimentom vala ez.


text:
És méré a szélességet az alsó kapu elejétől fogva a belső pitvar külső elejéig száz singnyire, a keleti és északi oldalon.


text:
És őrkamarái valának: három egyfelől és három másfelől, és gyámoszlopai és tornácza egy mértékben valának az első kapuval: ötven sing a hosszúsága, és szélessége huszonöt sing.


text:
És ablakai és tornácza és pálmafaragásai annak a kapunak mértéke szerint valának, mely néz napkeletre, és hét grádicson mennek vala fel hozzá; és tornáczai, e <i>grádicsok</i> előtt valának.


text:
És a belső pitvarnak kapuja vala az északi és napkeleti kapu ellenében, és mére kaputól kapuig száz singet.


text:
És vitt engem a déli útra, és ímé, egy kapu vala <i>ott</i> dél felé, és megméré gyámoszlopait és tornáczát ugyanama mérték szerint.


text:
És ablakai valának és tornáczának is köröskörül, olyanok mint amaz ablakok; hosszúsága ötven sing, és szélessége huszonöt sing.


text:
És hét grádicsa vala feljáratának, és tornácza azok előtt vala; és pálmafaragásai valának egyik egyfelől, a másik másfelől gyámoszlopain.


text:
És bevitt engemet a déli kapun át a belső pitvarba, és megméré a déli kaput ugyanama mértékek szerint;


text:
És őrkamaráit és gyámoszlopait és tornáczát ugyanama mértékek szerint, és ablakai valának és tornáczának is köröskörül, hosszúsága ötven sing, és szélessége huszonöt sing.


text:
És tornácza a külső pitvar felé vala, és pálmafaragások <f>[5†]</f> valának gyámoszlopain, és nyolcz grádicsa vala feljáratának.


text:
És tornácza vala a külső pitvar felé, és gyámoszlopain pálmafaragások valának mind egy-, mind másfelől, és nyolcz grádicsa vala feljáratának.


text:
Őrkamaráit, gyámoszlopait és tornáczát, és ablakai valának köröskörül, hosszúsága ötven sing, és szélessége huszonöt sing.


text:
És tornácza a külső pitvar felé vala, és pálmafaragások valának gyámoszlopain mind egyfelől, mind másfelől, és nyolcz grádicsa vala feljáratának.


text:
És egy kamara vala, és annak ajtaja a kapuk gyámoszlopainál; ott mossák <f>[6†]</f> vala meg az egészen égőáldozatot.


text:
És a kapu tornáczában két asztal vala egyfelől, és másfelől is két asztal vala, hogy azokon öljék meg az egészen égőáldozatot és a bűnért való áldozatot <f>[7†]</f> és a vétekért való áldozatot.


text:
És oldalt kivül, északra onnét, hol felmennek a kapu ajtajához, két asztal vala, és a kapu tornáczának másik oldalán is két asztal.


text:
Négy asztal egyfelől, és másfelől is négy asztal a kapu oldalán; nyolcz asztal, ezeken ölik vala <i>az áldozatot</i>.


text:
És négy asztal vala az égőáldozatra faragott kőből, másfél sing hosszú és másfél sing széles és egy sing magas; ezekre teszik a szerszámokat, melyekkel az égőáldozatot és egyéb áldozatot ölnek.


text:
És a szegek valának egy tenyérnyiek, oda erősítve belől köröskörül, s az asztalokra <i>jöve</i> az áldozat húsa.


text:
A belső kapun kivül pedig vala két kamara <f>[8†]</f> az énekesek számára a belső pitvarban, egyik oldalt az északi kaputól, melynek eleje dél felé vala, s a másik oldalt a déli kaputól, melynek eleje észak felé vala.


text:
Az a kamara pedig, mely északra néz, azoké a papoké, kik az oltárhoz való szolgálatban foglalatosak, ezek a Sádók <f>[9†]</f> fiai, kik az Úrhoz járulnak a Lévi fiai közül, hogy szolgáljanak néki.


text:
És megméré a pitvart; hosszúsága száz sing és szélessége is száz sing, négyszögre; és az oltár vala a ház előtt.


text:
És vitt engem a ház tornáczába, és a tornácz gyámoszlopát megméré egyfelől is öt singre, másfelől is öt singre; a kapu szélességét pedig három singre egyfelől s másfelől is három singre.


text:
A tornácz hosszúsága húsz sing vala és a szélessége tizenegy sing, és tíz grádicson mennek vala föl hozzá; és oszlopok valának a gyámoszlopoknál, egyik egyfelől, másik másfelől.


text:
<pb/>És bevitt engem a templomba, és megméré a gyámoszlopokat, hat sing széles vala egyfelől és hat sing széles másfelől a gyámoszlopok szélessége.


text:
És az ajtó szélessége tíz sing vala, és az ajtó oldal<i>falai</i> öt sing egyfelől és öt sing másfelől; és megméré hosszúságát is negyven singre, szélességét pedig húsz singre.


text:
És beméne belsejébe, és megméré az ajtó gyámoszlopait két singre, és az ajtót hat singre, és az ajtó oldalfalait hét singre.


text:
És megméré hosszúságát <f>[1†]</f> húsz singre, és szélességét húsz singre a templom felé, és mondá nékem: Ez a szentek <f>[2†]</f> szentje.


text:
És megméré a ház falát hat singre, és az oldalépület szélességét négy singre a ház körül mindenfelől.


text:
És az oldalkamarák, egyik kamara a másikon, harminczan valának három sorban, és a háznak azon falához nyúlának, mely az oldalkamarák felől vala, köröskörül, hogy <i>azon</i> erősen álljanak, de nem magába a falba valának erősítve.


text:
És vala kiszélesedése és megnagyobbodása az oldalkamaráknak a magasságban fölfelé, mivel megnagyobbodása vala a háznak fölfelé a magasságban köröskörül a házon, ezért lőn kiszélesedése az épületnek fölfelé. És az alsó sorról menének föl a felsőhöz <i>és</i> a középsőhöz.


text:
És láték a háznál valami magasságot köröskörül, fundamentoma ez az oldalkamaráknak, egy teljes pálczányi, hat singnyire <f>[3†]</f> a fal tövének párkányáig.


text:
Az oldalkamara külső falának szélessége pedig öt singnyi vala. És a mi <i>üresen</i> maradt a ház oldalkamrái között,


text:
És az oldalépületnek ajtaja az <i>üresen</i> maradt <i>hely</i> felé vala, egyik ajtó északra és a másik ajtó délre, és a <i>szabadon</i> hagyott hely szélessége öt singnyi vala köröskörül.


text:
És az épület, mely az elkülönített hely előtt, nyugot felé vala, hetven singnyi széles vala, s az épület fala öt singnyi széles köröskörül, hosszúsága pedig kilenczven sing.


text:
És méré a háznak hosszát száz singre, és az elkülönített helyet s az épületet és falait száz sing hosszúságra;


text:
És méré az épület hosszúságát az elkülönített hely felé, mely ennek háta mögött vala, és ennek folyosóit mind egyfelől, mind másfelől száz singre. És <i>magában</i> a templomban és a belső <i>helyen</i> és a külső tornáczban.


text:
A küszöbök és a szoros ablakok és a folyosók valának mind hármuk körül, szemben a küszöbbel, simított fadeszkákból köröskörül. A földtől az ablakokig, az ablakok pedig befedve valának.


text:
Az ajtónak felső részéig és a belső házig és kifelé és az egész falon köröskörül a belső és külső helyen <i>minden</i> mérték szerint.


text:
Készítve valának továbbá Kérubok és pálmafaragások, <f>[4†]</f> és mindenik pálmafaragás vala két Kérub között, és mindenik Kérubnak két orczája vala.


text:
És emberorcza <i>néz</i> vala a pálmafaragásról egyfelől, és oroszlánorcza a másik pálmára másfelől. Így vala készítve az egész házon köröskörül.


text:
A szenthelynek ajtófélfái négyszegűek valának, és a szentek szentje előtt vala mint egy oltárnak a formája.


text:
Fából, három sing magas <f>[5†]</f> és két sing hosszú, szegletei valának és talpa, és falai fából valának. És mondá nékem: Ez az asztal, mely az Úr előtt áll.


text:
És kettős ajtói valának az ajtószárnyaknak, két forgó ajtóik, kettő az egyik ajtószárnyban és két ajtó a másikban.


text:
És készítve valának rajtok, a szenthely ajtóin, Kérubok és pálmák, mint valának készítve a falakon, <f>[6†]</f> és faküszöb vala a tornácz előtt kivül;


text:
És szoros ablakok és pálmák valának mind egy- s mind másfelől a tornácz oldalfalain. Így voltak a ház oldalkamarái és a gerendák.


text:
<pb/>És kivitt engem a külső pitvarba az északi úton és vitt engem a kamarák épületéhez, mely az elkülönített hely ellenében és az épület ellenében észak felé vala;


text:
A húsz <i>singnek</i> ellenében, mely a belső pitvarhoz tartozék, és a kőből rakott pádimentom ellenében, mely a külső udvarhoz tartozék, folyosó vala folyosó ellenében három sorban.


text:
És a kamarák előtt tíz sing széles út vala befelé, hosszúsága száz sing; és ajtaik észak felé valának.


text:
És a felső kamarák rövidebbek valának az épület alsó és középső kamaráinál, mert a folyosók elvettek belőlök.


text:
Mivelhogy három sorban valának és nem valának oszlopaik, mint a pitvaroknak; ezért lőn az alsókhoz és a középsőkhöz képest elvéve a helyből.


text:
És egy fal, mely kivül vala, párhuzamosan a kamarákkal a külső pitvar felé, a kamarák előtt, ötven sing hosszú vala.


text:
Mert a kamarák hosszúsága, melyek a külső pitvar felé valának, ötven sing vala, és ímé, a szenthely ellenében száz sing vala.


text:
És egy út vala előttök, melyek hasonlatosak valának a kamarákhoz, melyek északra valának, olyan hosszúságúak és olyan szélességűek, mint ezek, és minden kijárásuk és elrendezésök olyan vala, mint ezeké. És valamint amazoknak ajtói,


text:
Akképen valának azoknak a kamaráknak ajtói is, melyek dél felé valának: egy ajtó kezdetén az útnak, annak az útnak, mely a megfelelő fal előtt kelet felé vala, ha valaki hozzájok méne.


text:
És monda nékem: Az északi és a déli kamarák, melyek az elkülönített hely előtt vannak, azok a szent kamarák, melyekben a papok, kik az Úrhoz közelednek, eszik az igen szentséges áldozatokat, ott rakják le az igen szentséges áldozatokat, az eledeli, a bűnért való és a vétekért való áldozatot; mert szent az a hely.


text:
Mikor bemennek oda a papok, ki ne jőjjenek a szent helyről a külső pitvarba, hanem ott <f>[1†]</f> rakják le ruháikat, melyekben szolgáltak; mert szentek ezek, és más ruhába öltözzenek, úgy közeledjenek a nép helyéhez.


text:
És mikor a belső háznak méréseit véghezvitte, kivitt engem a napkelet felől való kapu útján, és megméré azt köröskörül.


text:
Méré a keleti oldalt a mérőpálczával ötszáz singnyire, a mérőpálczával. <i>És</i> megfordula, <i>és</i>


text:
Mind a négy szél irányában méré azt. Kőfala vala köröskörül, hosszúsága ötszáz, szélessége is ötszáz sing, hogy elválaszsza a szentet a köztől.


text:
És ímé, Izráel Istenének dicsősége jő <f>[1†]</f> vala napkelet felől, és zúgása, mint nagy víz zúgása, és a föld világos vala az ő dicsőségétől.


text:
És a jelenség, melyet láttam, olyan vala, mint az a jelenség, melyet akkor láttam, mikor menék a <f>[2†]</f> várost elveszteni; és olyan látások valának, mint az a jelenség, melyet a Kébár folyó mellett láttam. És orczámra esém.


text:
És fölemele engem a lélek, és bevitt engem a belső pitvarba, és ímé, az Úr dicsősége <f>[3†]</f> betölté a házat.


text:
És mondá nékem: Embernek fia! ezt az én királyi székemnek helyét és lábaim talpainak <f>[4†]</f> helyét, a hol lakom Izráel fiai között örökké, és itt az én szent nevemet többé meg ne fertéztesse <f>[5†]</f> Izráel háza, ők és királyaik paráznaságukkal és királyaik holttesteivel, magaslataikkal,


text:
Mikor küszöbüket az én küszöböm mellé és ajtófélfáikat az én ajtófélfáim mellé tették, és csak a fal vala köztem és közöttök; és megfertéztették az én szent nevemet útálatosságaikkal, melyeket cselekedtek, ezokáért elvesztém őket haragomban.


text:
Most már eltávoztatják paráznaságukat és királyaik holttesteit tőlem, és ő köztök lakozom mindörökké.


text:
Te, embernek fia, hirdessed Izráel házának ezt a házat, hogy piruljanak vétkeik miatt. És mérjék utána arányosságát;


text:
És ha pirulni fognak mind a miatt, a mit cselekedtek: e ház formáját és berendezését, kijáratait és bejáratait és minden formáit és minden rendeléseit és minden formáit és minden törvényeit jelentsd meg nékik és írd meg szemeik előtt, hogy megtartsák minden formáját és minden rendeléseit, s azokat cselekedjék.


text:
És ezek az oltár mértékei singek szerint (egy sing <i>tesz</i> egy <i>köz</i>singet és egy tenyért): talpa vala egy sing <i>magas</i> és egy sing széles, korlátja pedig a szélén köröskörül egy arasznyi. És ez az oltár magassága:


text:
A földön való talptól az alsó bekerítésig két sing s szélessége egy sing, és a kisebb bekerítéstől a nagyobb bekerítésig négy sing és szélessége egy sing;


text:
És az Isten-tűzhelyének hosszúsága tizenkét <i>sing</i> vala tizenkét sing szélesség mellett, négyszögben négy oldala szerint.


text:
És a bekerítés vala tizennégy <i>sing</i> hosszú, tizennégy <i>sing</i> szélesség mellett, négy oldala szerint; és a korlát köröskörül rajta fél sing. És talpa vala egy sing köröskörül. És grádicsai napkeletre néztek.


text:
És mondá nékem: Embernek fia, ezt mondja az Úr Isten: Ezek az oltár rendtartásai: Azon a napon, mikor elkészül, hogy égőáldozattal áldozzanak rajta és vért hintsenek reá,


text:
Adj a papoknak, a Lévitáknak, kik a Sádók magvából <f>[6†]</f> valók, a kik járulhatnak én hozzám, ezt mondja az Úr Isten, hogy szolgáljanak nékem, egy fiatal bikát bűnért <f>[7†]</f> való áldozatul.


text:
És végy véréből, és tedd <i>az oltár</i> négy szarvára és a bekerítés négy szegletére és a korlátra köröskörül, és tisztísd meg azt, és szenteld meg.


text:
És vegyed a bikát, mely a bűnért való áldozat, és égesd meg azt a háznak erre rendelt helyén, a szenthelyen kivül.


text:
Másodnap pedig vígy egy ép kecskebakot bűnért való áldozatul, és tisztítsák meg vele az oltárt, mint a fiatal bikával megtisztították.


text:
Mikor elvégezed az <i>oltár</i> megtisztítását, vígy áldozatul egy ép, fiatal bikát és egy ép kost a nyájból.


text:
És áldozzál velök az Úr előtt, és a papok hintsenek sót <f>[8†]</f> reájok, és vigyék azokat égőáldozatul az Úrnak.


text:
Hét napig mindennap egy-egy bakot hozz bűnért való áldozatul, és egy fiatal bikát és egy kost a nyájból, mint épeket hozzák.


text:
És betöltsék e napokat; a nyolczadik napon és azután pedig áldozzák a papok az oltáron égőáldozataitokat és hálaadó áldozataitokat, és én kegyelmesen fogadlak titeket, ezt mondja az Úr Isten.


text:
<pb/>És visszavitt engem a szenthely külső kapujának útjára, mely keletre néz vala; és az zárva volt.


text:
És monda nékem az Úr: Ez a kapu be lesz zárva, meg nem nyílik és senki rajta be nem megy, mert az Úr, az Izráel Istene ment be <f>[1†]</f> rajta, azért be lesz zárva.


text:
A fejedelem pedig, ő a fejedelem benne üljön, <f>[2†]</f> hogy kenyeret egyék az Úr előtt; e kapu tornáczának útján menjen be és ennek útján menjen ki.


text:
És bevitt engem az északi kapu útján a ház eleibe, és látám, és ímé, az Úr háza betelék az Úr dicsőségével, <f>[3†]</f> és orczámra esém.


text:
És monda nékem az Úr: Embernek fia, figyelmetes légy, és lásd szemeiddel, és füleiddel halld meg, valamiket én szólok te veled az Úr házának minden rendtartásairól és minden törvényéről, és légy figyelmetes a háznak bejáratára a szenthelynek minden kijáratánál.


text:
És mondjad a pártosnak, Izráel házának: Így szól az Úr Isten: Elég legyen immár néktek minden útálatosságtok, Izráel háza!


text:
Mikor idegeneket, körülmetéletlen szívűeket és körülmetéletlen testűeket engedtetek bemenni, hogy szenthelyemen legyenek, hogy megfertéztessék azt, az én házamat; mikor áldozatra fölvittétek kenyeremet, a kövérséget és vért: ekkor megtörtétek az én frigyemet minden útálatosságtokon felül;


text:
És nem voltatok foglalatosak a szentségeimhez való szolgálatban, hanem <i>azokat</i> tettétek foglalatosakká szolgálatomban az én szenthelyemen, magatok helyett.


text:
Így szól az Úr Isten: Senki idegen körülmetéletlen szívű és körülmetéletlen testű be ne menjen az én szenthelyemre, mindazon idegenek közül, a kik Izráel fiai között vannak.


text:
Sőt még a Léviták is, kik eltávoztak én tőlem, mikor Izráel eltévelyedék (a kik eltévelyedtek én tőlem bálványaik után), viseljék <f>[4†]</f> vétköket;


text:
És legyenek szenthelyemben szolgák a ház kapuinak őrizetére, és legyenek szolgák a házban: ők öljék le az égőáldozatot és egyéb áldozatot a népnek, és ők álljanak előttök, hogy szolgáljanak nékik;


text:
Mivelhogy szolgáltak nékik bálványaik előtt, és lőnek Izráel házának vétekre csábítói: ezért emeltem föl kezemet ellenök, ezt mondja az Úr Isten, hogy viseljék vétköket.


text:
Ne közeledjenek hozzám, hogy nékem, mint papok szolgáljanak, és hogy minden szentségemhez járuljanak, a szentségek szentségeihez; hanem viseljék gyalázatukat és útálatosságaikat, melyeket cselekedtek.


text:
És teszem őket foglalatosakká a házhoz való szolgálatban, annak minden szolgálatánál, és mindannál, a mit abban cselekedni kell.


text:
De azok a lévita-papok, a Sádók fiai, <f>[5†]</f> a kik a szenthelyemhez való szolgálatomban foglalatosak voltak, mikor Izráel fiai eltévelyedtek tőlem, ők járuljanak én hozzám, hogy szolgáljanak nékem és álljanak én előttem, hogy áldozzanak nékem kövérséggel és vérrel, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Ők járjanak be az én szenthelyembe, és járuljanak az én asztalomhoz, hogy szolgáljanak nékem, és legyenek foglalatosak az én szolgálatomban.


text:
És mikor a belső pitvar kapuihoz be akarnak menni, len-ruhába <f>[6†]</f> öltözzenek, és gyapjú ne legyen rajtok, ha a belső pitvar kapuiban és a házban szolgálnak.


text:
Mikor pedig kimennek a külső pitvarba, a külső udvarba a néphez, vessék le ruháikat, a melyekben szolgáltak, és tegyék le azokat a szent kamarákban, és öltözzenek más ruhákba, <f>[7†]</f> hogy meg ne szenteljék a népet ruháikkal.


text:
És fejöket kopaszra ne <f>[8†]</f> nyírják, de nagy hajat se neveljenek, hanem hajokat megegyengessék.


text:
És özvegyet <f>[10†]</f> vagy eltaszítottat feleségül magoknak ne vegyenek, hanem szűzeket Izráel házának magvából; de olyan özvegyet, ki papnak özvegye, elvehetnek.


text:
És az én népemet tanítsák, hogy mi a különbség szent és köz között, és a tisztátalan és tiszta között való különbséget ismertessék meg velök.


text:
És peres ügyben ők álljanak elő ítélni, az én törvényeim szerint ítéljék meg azt; és tanításaimat s rendeléseimet megtartsák minden ünnepemen, és az én szombataimat megszenteljék.


text:
És holt emberhez <f>[11†]</f> be ne menjen, hogy magát megfertéztesse, csak atyjáért és anyjáért és fiáért és leányáért és fiútestvéréért és leánytestvéréért, kinek még férje nem volt, fertéztetheti meg magát.


text:
És a mely napon bemegy a szenthelyre, a belső pitvarba, hogy szolgáljon a szenthelyen, mutassa be bűnért való áldozatát, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És lészen nékik örökségök: <f>[12†]</f> én vagyok az ő örökségök, és birtokot ne adjatok nékik Izráelben: én vagyok az ő birtokuk.


text:
Az ételáldozat és a bűnért és vétekért való áldozat, ez legyen élésök, és valami Izráelben Istennek szenteltetik, <f>[13†]</f> minden az övék legyen.


text:
És minden első termés zsengéje mindenből, <f>[14†]</f> és minden, mit áldozatra visztek mindenből, <i>tudniillik </i>minden áldozatotokból, legyen a papoké, és lisztjeitek zsengéjét adjátok a papnak, hogy áldás nyugodjék házadon.


text:
Semmi döglöttet <f>[15†]</f> és vadtól szaggatottat, akár madár, akár egyéb állat legyen, ne egyenek a papok.


text:
<pb/>És mikor a földet sorsvetéssel elosztjátok örökségül, adjatok áldozatot az Úrnak, <f>[1†]</f> szent részt a földből; hosszúsága legyen huszonötezer és szélessége tízezer <i>sing,</i> szent legyen az egész határában köröskörül.


text:
Ebből legyen a szenthelyé ötszáz <i>sing,</i> ötszáz <i>singgel</i> mérve egy négyszög minden oldalát, és mellette ötven sing tágasság legyen minden oldalon.


text:
És ebből a megmért helyből mérj ki huszonötezer <i>sing</i> hosszúságot és tízezer <i>sing</i> szélességet, és ebben lesz a szenthely, <i>mint</i> igen szent hely.


text:
Szent rész ez a földből; legyen a papoké, a szenthely szolgáié, a kik <i>ide</i> járulnak szolgálni az Urat; és legyen ez nékik házaik helye, és szent hely a szenthely számára.


text:
És huszonötezer <i>sing</i> hosszában és tízezer <i>sing</i> széltében legyen a Lévitáké, a ház szolgáié tulajdonukul, húszkamarául,


text:
És a város tulajdonául adjatok ötezer <i>sing</i> szélességet és huszonötezer <i>sing</i> hosszúságot a szent áldozat <f>[2†]</f> mentén; az egész Izráel házáért legyen ez.


text:
És a fejedelem <i>tulajdona</i> lészen a szent áldozatnak és a város tulajdonának mind a két oldalán a szent áldozat előtt és a város tulajdona előtt a napnyugoti oldalon nyugotra és a napkeleti oldalon keletre, és hosszúsága olyan lesz, mint a részek közül egyé, a napnyugoti határtól a napkeleti határig.


text:
Földje legyen az néki, tulajdona Izráelben; és többé ne sanyargassák fejedelmeim az én népemet, hanem adják át a <i>többi</i> földet Izráel házának az ő nemzetségei szerint.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr Isten: Legyen elég már néktek, Izráel fejedelmei! A törvénytelenséget és erőszaktételt távoztassátok el, és cselekedjetek törvény szerint és igazságot. Vegyétek le népemről sarczolástokat, ezt mondja az Úr Isten.


text:
Az éfa és a báth egy mértékűek legyenek, úgy hogy a hómernek tizedét fogadja be a báth, és a hómernek tizede legyen az éfa, a hómerhez kell mértéköket igazítani.


text:
És a sekelnek <f>[4†]</f> húsz gérája legyen; húsz sekel, huszonöt sekel, tizenöt sekel legyen a mina nálatok.


text:
Ez az áldozat, melyet fel kell vinnetek: egy hómer búzából egy hatodrész éfa, és egy hómer árpából is az éfa hatodrészét adjátok.


text:
És az olajból rendelt rész egy báth olajból: a báth tizede a kórból, tíz báthból, egy hómerből, <f>[5†]</f> mert tíz báth egy hómer.


text:
És egy darab a nyájból, kétszáz darab után Izráel bővizű földjéről ételáldozatra és égőáldozatra és hálaadó áldozatokra, az ő megszentelésökre, ezt mondja az Úr Isten.


text:
A fejedelem tiszte pedig lészen, hogy vigyen egészen égőáldozatokat és ételáldozatot és italáldozatot az ünnepeken és az újholdak napján és a szombatokon, Izráel házának minden ünnepein: <f>[6†]</f> ő teljesítse a bűnért való áldozatot és az ételáldozatot és az egészen égőáldozatot és a hálaadó áldozatokat, hogy megszentelje Izráel házát.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr Isten: Az első <i>hónap</i>ban, a hónap elsején végy egy fiatal, hibátlan bikát és tisztítsd meg a szenthelyet.


text:
És vegyen a pap a bűnért való áldozat véréből, és hintse a ház ajtófélfáira és az oltár bekerítésének négy szegletére és a belső pitvar kapufélfáira.


text:
És így cselekedjél a hónap hetedik napján a tudatlanságból vétkezőért és a vigyázatlanságért, és így tisztítsátok meg a házat.


text:
Az első <i>hónap</i>ban, a hónap <f>[7†]</f> tizennegyedik napján legyen a ti páskátok; a hét napos ünnepen kovásztalan kenyeret egyetek.


text:
És a fejedelem azon a napon áldozzék ő magáért és a föld egész népéért egy bikával, bűnért való áldozatul.


text:
És az ünnep hét napján <f>[8†]</f> tegyen egészen égőáldozatot az Úrnak hét bikával és hét kossal, épekkel, naponként hét napon át, és bűnért való áldozatot egy kecskebakkal naponként;


text:
És ételáldozatul tegyen egy éfát a bika mellé és egy éfát a kos mellé, és az olajból egy hínt az éfához.


text:
A hetedik <i>hónap</i>ban, <f>[9†]</f> a hónap tizenötödik napján, az ünnepen hasonlóképen cselekedjék hét napon át: a bűnért való áldozattal, az egészen égőáldozattal, az ételáldozattal és az olajjal.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr Isten: A belső pitvar kapuja, mely keletre néz, zárva legyen a dologtevő hat napon, szombatnapon pedig nyissák ki, és újhold napján is nyissák ki.


text:
És a fejedelem jőjjön be a kapu tornáczának útján kívülről, és álljon a kapu félfája mellé, és mikor a papok megáldozzák az ő égőáldozatát és hálaadóáldozatait, ő leborulva imádkozzék a kapu küszöbén, azután menjen ki, a kaput pedig ne zárják be estvéig.


text:
És leborulva imádkozzék az ország népe ugyanannak a kapunak bejáratánál a szombatokon és az újholdnak napjain az Úr előtt.


text:
Az égőáldozat pedig, melyet a fejedelem vigyen az Úrnak szombatnapon, hat ép bárány és egy ép kos legyen;


text:
És az ételáldozat: egy éfa a kos mellé; és a bárányok mellé ételáldozatul, a mit keze adhat, s az olajból egy hín az éfához.


text:
És a bika mellé egy éfát és a kos mellé egy éfát tegyen ételáldozatul; és a bárányok mellé azt, a mi kezétől telik, s az olajból egy hínt az éfához.


text:
Mikor pedig a föld népe megyen be az Úr eleibe az ünnepeken, a ki az északi kapu útján ment be, hogy leborulva imádkozzék, a déli kapu útján menjen ki; a ki pedig a déli kapu útján ment be, az az északi kapu útján menjen ki; ne térjen vissza azon kapu útjához, a melyen bement, hanem az annak ellenében valón menjen ki.


text:
A fejedelem pedig, mikor bemennek, közöttök menjen be, és mikor kimennek, <i>együtt</i> menjen ki velök.


text:
És az ünnepeken és a szent egybegyűléseken legyen az ételáldozat egy éfa egy bika mellé és egy éfa a kos mellé, és a bárányok mellé, a mit keze adhat, s az olajból egy hín az éfához.


text:
Továbbá, mikor a fejedelem szabad akaratból tesz égőáldozatot, vagy hálaadó áldozatokat, szabad akaratból az Úrnak, nyissák ki néki a <f>[1†]</f> kaput, mely napkeletre néz, és ő vigye égőáldozatát és hálaadó áldozatait, mint a hogy <f>[2†]</f> szombat napon szokta tenni, és azután menjen ki, és zárják be a kaput kimenése után.


text:
És ételáldozatot tégy hozzá minden reggel: egy hatodrész éfát, és az olajból a hín harmadrészét a liszt megnedvesítésére, ételáldozatul az Úrnak; örökre állandó rendelések ezek.


text:
<pb/>Ezt mondja az Úr Isten: Ha a fejedelem ajándékot ad valamelyik fiának a maga örökségéből, az az ő fiaié legyen tulajdonul örökségképen.


text:
De ha örökségéből valamelyik szolgájának ad ajándékot, az a szabadság <f>[3†]</f> esztendejéig lesz azé, azután visszaszáll a fejedelemre; csak az ő öröksége lesz az ő fiaié.


text:
És a fejedelem el ne vegyen a nép örökségéből, hogy nyomorgatással kivesse őket tulajdonukból; a maga tulajdonából adjon örökséget fiainak, hogy az én népem közül senki el ne széledjen a maga tulajdonából.


text:
<pb/>És bevitt engem ahhoz a bejárathoz, mely a kapu mellett oldalaslag vala, a kamarákhoz, a papok szenthelyéhez, melyek északra néznek, és ímé, ott egy hely vala leghátul nyugotra.


text:
És monda nékem: Ez a hely, a hol a papok főzzék a vétekért és a bűnért való áldozatot, és a hol süssék az ételáldozatot, hogy ne kelljen kivinniök a külső pitvarba a nép megszentelésére.


text:
És kivitt engem a külső pitvarba, és elhordoza engem a pitvar négy szegletén, és ímé, a pitvar mindenik szegletében egy-egy pitvar vala.


text:
A pitvarnak négy szegletében zárt pitvarok valának, negyven <i>sing </i>hosszúságúak és harmincz <i>sing</i> szélesek; egy mértéke vala a négy szegleten való <i>pitvar</i>oknak.


text:
És falazások valának bennök köröskörül mind a négy körül, és a falazások alatt konyhák valának csinálva köröskörül.


text:
<pb/>És visszatéríte engem a ház ajtajához, és ímé, víz <f>[1†]</f> jő vala ki a ház küszöbe alól napkelet felé, mert a ház eleje kelet felé vala, és a víz aláfoly vala a ház jobb oldala alól az oltártól délre.


text:
És kivitt engem az északi kapu útján, és elhordoza engem a kivül való úton a külső kapuhoz, mely napkeletre néz, és ímé, a víz ott forr vala ki a jobb oldal alól.


text:
Mikor kiméne az a férfiú <f>[2†]</f> napkelet felé, mérőzsinórral a kezében, mére ezer singet; és átvitt engem a vizen, a víz bokáig ér vala.


text:
És mére ismét ezeret, és átvitt engem a vizen, a víz pedig térdig ér vala. És mére ismét ezeret és átvitt engem s a víz derékig ér vala.


text:
És mére még ezeret, <i>s vala olyan</i> folyó, hogy át nem meheték rajta, mert magas vala a víz, megúszni való víz, folyó, mely meg nem lábolható.


text:
És mondá nékem: Ez a víz <f>[4†]</f> a keleti tájékra foly ki, és a lapáczra megyen alá, és a tengerbe megyen be, a tengerbe szakad, és meggyógyul a víz.


text:
És lészen, hogy minden élő állat, a mely nyüzsög, valahova e folyam bemegyen, élni fog; és a halaknak nagy bőségök lészen, mert ez a víz bement oda, és azok meggyógyulnak, és él minden, valahova e folyó bement.


text:
És lészen, hogy halászok állanak rajta Éngeditől Énegláimig: varsák kivető helye lészen; nemök szerint lesznek benne a halak, mint a nagy tenger halai, nagy bőséggel.


text:
És a folyó mellett, mind a két partján mindenféle <f>[5†]</f> ennivaló <i>gyümölcs</i> fája nevekedik fel; leveleik el nem hervadnak és gyümölcseik el nem fogynak; havonként új meg új gyümölcsöt teremnek, mert vizök onnét a szenthelyből <f>[6†]</f> foly ki; és gyümölcsük eledelre és leveleik orvosságra valók.


text:
<pb/>És monda az Úr Isten: Ez a határ, a mely szerint örökségül osszátok el magatok közt a földet Izráel tizenkét törzsöke szerint, <f>[7†]</f> Józsefnek két örökséget.


text:
És vegyétek azt örökségül mindnyájan egyenlően, mivelhogy fölemeltem kezemet, <f>[8†]</f> hogy atyáitoknak adom azt, tehát essék néktek az a föld örökségül.


text:
Hamát, <f>[10†]</f> Berótha, Szibraim, mely Damaskus határa és Hamát határa közt van, a középső Hásér, mely Havrán határán van.


text:
Így legyen a határ a tengertől Haczar-Énónig Damaskus határán és azontúl északra, és Hamát <f>[11†]</f> határán: ez az északi oldal.


text:
És a keleti oldalon: Havrán és Damaskus és Gileád között és Izráel földje között a Jordán legyen; ama határtól a keleti tengerig mérjétek: ez a keleti oldal.


text:
És a déli oldalon dél felé: Támártól a versengések vizéig Kádesben, <i>azután</i> a folyó felé a nagy-tengerig: ez a déli oldal dél felé.


text:
És a nyugoti oldal: a nagy-tenger, ama határtól fogva addig, a hol egyenesen Hamátba menni: ez a nyugoti oldal.


text:
És legyen, hogy sorsvetéssel oszszátok el azt magatok közt és a jövevények közt, a kik közöttetek lakoznak, a kik közöttetek fiakat nemzettek, és úgy tartsátok őket, mint a ki ott született az Izráel fiai között: veletek együtt sorsvetéssel legyen örökségök Izráel nemzetségei között.


text:
És úgy legyen, hogy a mely nemzetséggel lakozik a jövevény, ott adjátok ki az ő örökségét. Ezt mondja az Úr Isten.


text:
<pb/>Ezek a nemzetségek nevei: az északi határon a Hetlóntól Hamáthig vezető út mentén Haczar-Énonig <f>[1†]</f> Damaskus határán, észak felé, Hamát mentén, és pedig legyen az övé a keleti <i>és</i> nyugoti oldal: Dán, egy <i>rész;</i>


text:
És Júda határa mellett a keleti oldaltól a nyugoti oldalig legyen a szent áldozat, melyet <i>az Úrnak</i> <f>[2†]</f> szenteltek: huszonötezer <i>sing</i> széles és olyan hosszú, mint egy-egy rész a keleti oldaltól a nyugoti oldalig; és a szenthely annak közepette legyen;


text:
A szent áldozat, melyet az Úrnak szenteltek, huszonötezer <i>sing</i> hosszú és tízezer <i>sing</i> széles legyen;


text:
És ezeké legyen ez a szent áldozat: a papoké északra huszonötezer <i>sing</i> és nyugotra tízezer <i>sing</i> szélesség és keletre tízezer <i>sing</i> szélesség és délre huszonötezer <i>sing</i> hosszúság, és az Úr szenthelye annak közepette legyen:


text:
A papoké, a kik megszenteltettek a Sádók fiai <f>[3†]</f> közül, a kik szolgálatomban foglalatosak voltak, a kik nem tévelyedtek el, mikor Izráel fiai eltévelyedtek, mint a hogy eltévelyedtek volt a Léviták.


text:
A Lévitáké pedig legyen a papok határa mentén huszonötezer <i>sing</i> hosszúság és tízezer szélesség; az egész hosszúság legyen huszonötezer és a szélesség tízezer.


text:
És semmit abból el ne <f>[4†]</f> adjanak, se el ne cseréljék, se <i>másra</i> át ne szálljon a földnek e zsengéje, mert az Úrnak szenteltetett.


text:
És az ötezer <i>sing,</i> mely a szélességben megmaradt a huszonötezernek mentén, közhely a város számára, mint lakóhely és tágasság, és legyen a város annak a közepében.


text:
És ezek legyenek annak méretei: az <f>[5†]</f> északi oldalon négyezerötszáz <i>sing</i> és a déli oldalon négyezerötszáz és a keleti oldalon négyezerötszáz és a nyugoti oldalon négyezerötszáz.


text:
És a város alatt legyen tágasság észak felé kétszázötven <i>sing</i> és dél felé kétszázötven és keletre kétszázötven és nyugotra kétszázötven.


text:
A mi pedig megmaradt a hosszaságban a szent áldozat mentén, tízezer keletre és tízezer nyugotra, az ott maradjon a szent áldozat mentén, és legyen annak termése a város szántóvetőinek eledele.


text:
Az egész huszonötezer <i>sing</i> szent áldozatot huszonötezer <i>sing</i> négyszögben adjátok szent ajándékul a város tulajdonával együtt.


text:
A mi pedig megmaradt, a fejedelemé lészen; a szent áldozatnak és a város tulajdonának mind a két oldalán, szemben <f>[6†]</f> a huszonötezer <i>sing</i> szent áldozattal a keleti határig és nyugot felé szemben a huszonötezer <i>sing</i>gel <i>egészen</i> a nyugoti határig lészen, a <i>kiosztott</i> részek mentén, a fejedelemé; és legyen a szent áldozat és a ház szenthelye annak közepette.


text:
És a Léviták tulajdonától és a város tulajdonától fogva, mely közepében van annak, a mi a fejedelemé, a Júda határa és Benjámin határa között a fejedelemé legyen.


text:
És Gád határán a déli oldalon dél felé, legyen a határ Támártól a versengések vizéig Kádesben, a patak felé a nagy-tengerig.


text:
Ez a föld, melyet sorsvetéssel örökségül eloszszatok Izráel nemzetségei közt, és ezek azoknak részei, ezt mondja az Úr Isten.


text:
És a város kapui, Izráel nemzetségeinek nevei szerint, három kapu északra: Rúben kapuja egy, Júda kapuja egy, Lévi kapuja egy.


text:
És a keleti oldalon négyezerötszáz <i>sing</i> és három kapu: József kapuja egy, Benjámin kapuja egy, Dán kapuja egy.


text:
És a déli oldalon is négyezerötszáz <i>sing</i> mérték és három kapu: Simeon kapuja egy, Issakhár kapuja egy, Zebulon kapuja egy.


text:
A nyugoti oldalon négyezerötszáz <i>sing</i> három kapuval: Gád kapuja egy, Áser kapuja egy, Nafthali kapuja egy:


text:
Köröskörül tizennyolcezer <i>sing;</i> és a város neve ama naptól <f>[7†]</f> fogva: Ott <i>lakik</i> az Úr!


text:
<pb/>Jojakim, <f>[1†]</f> Júda királya uralkodásának harmadik esztendejében jöve Nabukodonozor, a babiloni király Jeruzsálemre, és megszállá azt.


text:
És kezébe adá az Úr Jojakimot, a Júda királyát, és az Isten háza edényeinek egy részét; és vivé azokat Sineár <f>[2†]</f> földére, az ő istenének házába, és az edényeket bevivé az ő istenének kincsesházába.


text:
És mondá a király Aspenáznak, az udvarmesterek fejedelmének, hogy hozzon az Izráel fiai közül és királyi magból való s előkelő származású ifjakat,


text:
A kikben semmi fogyatkozás nincsen, hanem a kik ábrázatra nézve szépek, minden bölcseségre eszesek, és ismeretekkel bírnak és értenek a tudományokhoz, és a kik alkalmatosak legyenek arra, hogy álljanak a király palotájában; és tanítsák meg azokat a Káldeusok írására és nyelvére.


text:
És rendele nékik a király mindennapi szükségletül a királyi ételből és a borból, melyből ő iszik vala, hogy így nevelje őket három esztendeig, és azután álljanak a király előtt.


text:
És az udvarmesterek fejedelme neveket ada nékik; tudniillik elnevezé Dánielt Baltazárnak, <f>[3†]</f> Ananiást Sidráknak, Misáelt Misáknak, Azariást Abednegónak.


text:
De Dániel eltökélé az ő szívében, hogy nem <f>[4†]</f> fertőzteti meg magát a király ételével és a borral, a melyből az iszik vala, és kéré az udvarmesterek fejedelmét, hogy ne kelljen magát megfertőztetnie.


text:
És mondá az udvarmesterek fejedelme Dánielnek: Félek én az én uramtól, a királytól, a ki megrendelte a ti ételeteket és italotokat; minek lássa, hogy a ti orczátok hitványabb amaz ifjakénál, a kik egykorúak veletek? és így bűnbe kevernétek az én fejemet a királynál.


text:
És mondá Dániel a felügyelőnek, a kire az udvarmesterek fejedelme bízta vala Dánielt, Ananiást, Misáelt és Azariást:


text:
Tégy próbát, kérlek, a te szolgáiddal tíz napig, és adjanak nékünk zöldségféléket, hogy azt együnk, és vizet, hogy azt igyunk.


text:
Azután mutassák meg néked a mi ábrázatunkat és amaz ifjak ábrázatát, a kik a király ételével élnek, és a szerint cselekedjél majd a te szolgáiddal.


text:
És tíz nap mulva szebbnek látszék az ő ábrázatuk, és testben kövérebbek valának mindazoknál az ifjaknál, a kik a király ételével élnek vala.


text:
Elvevé azért a felügyelő az ő ételöket és az ő italokul rendelt bort, és ad vala nékik zöldségféléket.


text:
És ada az Isten ennek a <f>[5†]</f> négy gyermeknek tudományt, minden írásban való értelmet és bölcseséget; Dániel pedig értett mindenféle látomáshoz és álmokhoz <i>is. </i>


text:
Miután pedig elmúlt az idő, a mikorra <f>[6†]</f> meghagyta vala a király, hogy <i>eléje</i> vigyék őket, bevivé őket az udvarmesterek fejedelme Nabukodonozor elé.


text:
És szóla velök a király, és mindnyájok között sem találtaték olyan, mint Dániel, Ananiás, Misáel és Azariás, és állának a király előtt.


text:
És minden bölcs és értelmes dologban, a mely felől a király tőlök tudakozódék, tízszerte okosabbaknak találá őket mindazoknál az írástudóknál és varázslóknál, a kik egész országában valának.


text:
<pb/>És Nabukodonozor uralkodásának második esztendejében álmokat láta Nabukodonozor, és nyugtalan lőn az ő lelke, és álma félbeszakadt.


text:
És mondá a király, hogy hívjanak írástudókat, varázslókat, bűbájosokat és Káldeusokat, hogy fejtsék meg a királynak az ő álmait; és bemenének azok, és állának a király elé.


text:
És mondák a Káldeusok a királynak sziriai nyelven: Király, örökké élj! mondd meg az álmot a te szolgáidnak, és megjelentjük az értelmét.


text:
Felele a király, és monda a Káldeusoknak: Az én szavam áll! Ha tehát meg nem mondjátok nékem az álmot és annak értelmét, darabokra tépettek, és a ti házaitok szemétdombokká tétetnek.


text:
Ha pedig az álmot és annak értelmét megjelentitek: ajándékokat, jutalmat és <f>[1†]</f> nagy tisztességet vesztek tőlem; ezért az álmot és annak értelmét jelentsétek meg nékem.


text:
Felelének másodszor, és mondának: A király mondja meg az álmot az ő szolgáinak: és az értelmét megjelentjük.


text:
Felele a király, és monda: Bizonnyal tudom én, hogy csak időt akartok ti nyerni, mert látjátok, hogy áll az én szavam.


text:
Hogy ha az álmot meg nem mondjátok nékem, <i>csak</i> egy ítélet lehet felőletek: hogy hamis és tétovázó beszédet koholtok, hogy azzal tartsatok engem, míg az idő múlik. Mondjátok meg azért nékem az álmot, akkor tudom, hogy az értelmét is megjelenthetitek nékem.


text:
Felelének a Káldeusok a királynak, és mondák: Nincs ember a földön, a ki a király dolgát megjelenthesse: mivelhogy bármilyen nagy és hatalmas király sem kívánt még egyetlen írástudótól, varázslótól és Káldeustól sem ilyen dolgot.


text:
Mert a dolog, a mit a király kíván, igen nehéz, és nincs más, a ki azt megjelenthesse a király előtt, hanemha az istenek, a kik nem lakoznak együtt az emberekkel.


text:
E miatt a király megharaguvék és igen felgerjede, és meghagyá, hogy a babiloni bölcsek mind veszíttessenek el.


text:
És a parancsolat kiméne, hogy öljék meg a bölcseket; és keresik vala Dánielt és az ő társait, hogy megölettessenek.


text:
Ekkor Dániel bölcsen és értelmesen felele Arióknak, a királyi testőrség fejének, a ki kiment vala, hogy megölesse a babiloni bölcseket.


text:
Szóla és monda Arióknak, a király főemberének: Miért e kegyetlen parancsolat a királytól? Akkor Ariók elmondá a dolgot Dánielnek.


text:
És beméne Dániel, és kéré a királyt, hogy adjon néki időt, hogy megjelenthesse az értelmet a királynak.


text:
Hogy kérjenek az egek Istenétől irgalmasságot <f>[2†]</f> e titok végett, hogy el ne veszszenek Dániel és az ő társai a többi babiloni bölcsekkel együtt.


text:
Szóla Dániel, és monda: Áldott legyen az Istennek neve örökkön örökké: mert övé a <f>[3†]</f> bölcseség és az erő.


text:
És ő változtatja meg az időket és az időknek részeit; dönt <f>[4†]</f> királyokat és tesz királyokat; ád bölcseséget a bölcseknek és tudományt az értelmeseknek.


text:
Ő jelenti meg a mély <f>[5†]</f> és elrejtett dolgokat, tudja mi van a setétségben; és világosság lakozik vele!


text:
Néked adok hálát, atyáimnak Istene, és dicsérlek én téged, hogy bölcseséget és erőt adtál nékem, és mostan megjelentetted nékem, a mit kértünk tőled; mert a király dolgát megjelentetted nékünk!


text:
Beméne azért Dániel Ariókhoz, a kit rendelt vala a király, hogy elveszítse a babiloni bölcseket; elméne azért, és mondá néki: A babiloni bölcseket ne veszíttesd el; vígy engem a király elé és a megfejtést tudtára adom a királynak.


text:
Akkor Ariók sietve bevivé Dánielt a király elébe, és mondá: Találtam férfiút Júdának fogoly fiai között, a ki a megfejtést megjelenti a királynak.


text:
Szóla a király, és monda Dánielnek, a kit <f>[6†]</f> Baltazárnak nevezének: Csakugyan képes vagy megjelenteni nékem az álmot, a melyet láttam, és annak értelmét?


text:
Felele Dániel a király előtt, és mondá: A titkot, a melyről a király tudakozódék, a bölcsek, varázslók, írástudók, jövendőmondók meg nem jelenthetik <f>[7†]</f> a királynak;


text:
De van Isten az égben, a ki a titkokat megjelenti; és ő tudtára adta Nabukodonozor királynak: mi lészen az utolsó napokban. A te álmod és a te fejed látása a te ágyadban ez volt:


text:
Néked, oh király! gondolataid támadtak a te ágyadban a felől, hogy mik lesznek ez után, és a ki megjelenti a titkokat, megjelentette néked azt, a mi lesz.


text:
Nékem pedig ez a titok nem bölcseségből, a mely bennem minden élő felett volna, jelentetett meg, hanem azért, hogy a megfejtés tudtára adassék a királynak és te megértsed a te szívednek gondolatait.


text:
Te látád, oh király, és ímé egy nagy kép; ez a kép, mely hatalmas vala és kiváló az ő fényessége, előtted áll vala, és az ábrázata rettenetes volt.


text:
Nézed vala, a míg egy kő leszakada kéz <i>érintése</i> nélkül, és letöré azt az <i>álló</i>képet vas- és cseréplábairól, és darabokra zúzá azokat.


text:
Akkor egygyé zúzódék a vas, cserép, réz, ezüst és arany, és lőnek mint a nyári szérűn a polyva, és felkapá azokat a szél, és helyöket sem találák azoknak. Az a kő pedig, a mely leüté az <i>álló</i>képet nagy hegygyé lőn, és betölté az egész földet.


text:
Te, oh király! királyok királya, kinek az egek Istene birodalmat, hatalmat, erőt és dicsőséget adott;


text:
És valahol emberek fiai, mezei állatok és égi madarak lakoznak, a te <f>[8†]</f> kezedbe adta azokat, és úrrá tett téged mindezeken: Te vagy az arany-fej.


text:
És utánad más birodalom támad, alábbvaló mint te; és egy másik, egy harmadik birodalom, rézből való, a mely az egész földön uralkodik.


text:
A negyedik birodalom pedig erős lesz, mint a vas; mert <i>miként</i> a vas széttör és összezúz mindent; bizony mint a vas pusztít, mind amazokat szétzúzza és elpusztítja.


text:
Hogy pedig lábakat és ujjakat részint cserépből, részint vasból valónak láttál: a birodalom kétfelé oszol, de lesz benne a vasnak erejéből, a mint láttad, hogy a vas elegy volt az agyagcseréppel.


text:
És hogy a lába ujjai részint vas, részint cserép: az a birodalom részint erős, részint pedig törékeny lesz.


text:
Hogy pedig vasat elegyülve láttál agyagcseréppel: azok emberi <f>[9†]</f> mag által vegyülnek össze, de egymással nem egyesülnek, minthogy a vas nem egyesül a cseréppel.


text:
És azoknak a királyoknak idejében támaszt az egek Istene birodalmat, mely <f>[10†]</f> soha örökké meg nem romol, és ez a birodalom más népre nem száll át <i>hanem</i> szétzúzza és elrontja mindazokat a birodalmakat, maga pedig megáll örökké.


text:
Minthogy láttad, hogy a hegyről kő szakad vala le kéz <i>érintése</i> nélkül, és szétzúzá a vasat, rezet, cserepet, ezüstöt és aranyat: a nagy Isten azt jelentette meg a királynak, a mi majd ezután lészen; és igaz az álom, és bizonyos annak értelme.


text:
Akkor Nabukodonozor király arczra borula és imádá Dánielt, és meghagyá, hogy ételáldozattal és jó illattal áldozzanak néki.


text:
Szóla a király Dánielnek, és monda: Bizonynyal a ti Istenetek, ő az isteneknek Istene, és a királyoknak ura és a titkok megjelentője, hogy te is megjelenthetted ezt a titkot!


text:
Akkor a király <f>[11†]</f> fölmagasztalá Dánielt, és sok nagy ajándékot ada néki, és hatalmat adott néki Babilonnak egész tartománya felett, és a babiloni összes bölcseknek előljárójává tevé őt.


text:
És Dániel kéré a királyt, <f>[12†]</f> hogy Sidrákot, Misákot és Abednégót rendelje a babiloni tartomány gondviselésére; Dániel pedig a király udvarában vala.


text:
<pb/>Nabukodonozor király csináltata egy arany <f>[1†]</f> <i>álló</i>képet, magassága hatvan sing, szélessége hat sing; felállíttatá azt a Dura mezején, Babilon tartományában.


text:
És Nabukodonozor király egybegyűjteté a fejedelmeket, helytartókat, kormányzókat, bírákat, kincstartókat, tanácsosokat, törvénytevőket és a tartományok minden igazgatóját, hogy jőjjenek az <i>álló</i>képnek felavatására, a melyet Nabukodonozor király állíttatott vala.


text:
Akkor egybegyűlének a fejedelmek, helytartók, kormányzók, bírák, kincstartók, tanácsosok, törvénytevők és a tartományok minden igazgatója az <i>álló</i>kép felavatására, a melyet Nabukodonozor király állíttatott, és megállának az <i>álló</i>kép előtt, a melyet Nabukodonozor állíttatott.


text:
Mihelyt halljátok a kürtnek, sípnak, cziterának, hárfának, lantnak, dudának és mindenféle hangszernek szavát: boruljatok le, és imádjátok az arany <i>álló</i>képet, a melyet Nabukodonozor király állíttatott.


text:
Azért mihelyt hallák mind a népek a kürtnek, sípnak, cziterának, hárfának, lantnak és mindenféle hangszernek szavát: leborulának, mind a népek, nemzetségek és nyelvek, <i>és</i> imádák az arany <i>álló</i>képet, a melyet Nabukodonozor király állíttatott.


text:
Te, oh király! parancsolatot adtál ki, hogy minden ember, mihelyt meghallja a kürtnek, sípnak, cziterának, hárfának, lantnak, dudának és mindenféle hangszernek szavát: boruljon le, és imádja az arany <i>álló</i>képet;


text:
Vannak zsidó férfiak, a kiket a babiloni <f>[2†]</f> tartomány gondviselésére rendeltél, Sidrák, Misák és Abednégó: ezek a férfiak nem becsülnek téged, oh király, a te isteneidet nem tisztelik, és az arany <i>álló</i>képet, a melyet felállíttattál, nem imádják.


text:
Akkor Nabukodonozor <i>nagy</i> haraggal és felgerjedéssel meghagyá, hogy hozzák elő Sidrákot, Misákot és Abednégót; erre elhozák a férfiakat a király elé.


text:
Szóla Nabukodonozor, és monda nékik: Sidrák, Misák és Abednégó! Szántszándékból nem tisztelitek-é az én <f>[3†]</f> istenemet és nem imádjátok-é az arany <i>álló</i>képet, a melyet felállíttattam?


text:
Ha tehát készek vagytok: mihelyt halljátok a kürtnek, sípnak, cziterának, hárfának, lantnak, dudának és mindenféle hangszernek szavát, leboruljatok és imádjátok az <i>álló</i>képet, a melyet én csináltattam. De ha nem imádjátok, tüstént bevettettek az égő, tüzes kemenczébe; és kicsoda az az Isten, a ki <f>[4†]</f> kiszabadítson titeket az én kezeimből?


text:
Felelének Sidrák, Misák és Abednégó, és mondának a királynak: Oh Nabukodonozor! Nem szükség erre felelnünk néked.


text:
Ímé, a mi Istenünk, a kit mi szolgálunk, ki tud minket szabadítani az égő, tüzes kemenczéből, és a te kezedből is, oh király, kiszabadít minket.


text:
De ha nem <i>tenné is,</i> legyen tudtodra, oh király, hogy mi a te <f>[5†]</f> isteneidnek nem szolgálunk, és az arany <i>álló</i>képet, a melyet felállíttatál, nem imádjuk.


text:
Akkor Nabukodonozor eltelék haraggal, és az ő orczájának színe elváltozék Sidrák, Misák és Abednégó ellen; <i>azért</i> szóla, és meghagyá, hogy fűtsék be a kemenczét hétszerte inkább, mint szokták vala befűteni.


text:
És meghagyá a legerősebb férfiaknak az ő seregében, hogy kötözzék meg Sidrákot, Misákot és Abednégót, <i>és</i> vessék őket az égő, tüzes kemenczébe.


text:
Erre ezek a férfiak alsó ruhástul, köntösöstül, palástostul és <i>egyéb</i> öltönyöstül megkötöztettek, és az égő, tüzes kemenczébe vettettek.


text:
A miatt azonban, hogy a király parancsolata szigorú volt és a kemencze rendkivül izzó vala: azokat a férfiakat, a kik Sidrákot, Misákot és Abednégót felvitték, megölé a tűznek lángja.


text:
Akkor Nabukodonozor király megijedt és sietve felkele, szóla és monda az ő tanácsosainak: Nem három férfiút veténk-é a tűz közepébe megkötözve? Felelének és mondának a királynak: Bizonyára, oh király!


text:
Felele, és monda: Ímé, négy férfiút látok szabadon járni a tűz közepében, és semmi sérelem sincs bennök, és a negyediknek ábrázata olyan, mint valami istenek-fiáé.


text:
Nabukodonozor ekkor az égő, tüzes kemencze szájához járula, és szóla és monda: Sidrák, Misák és Abednégó, a felséges Istennek szolgái, jertek ki és jőjjetek ide! Azonnal kijövének Sidrák, Misák és Abednégó a tűz közepéből.


text:
És egybegyűlvén a fejedelmek, helytartók és kormányzók és a király tanácsosai, nézik vala ezeket a férfiakat, hogy a tűznek semmi hatalma nem lett az ő testükön, és hogy egy hajszáluk sem égett meg, és az ő alsó ruháik meg nem változtak, és a tűz szaga sem járta át őket.


text:
Szóla Nabukodonozor, és monda: Áldott ezeknek Istene, a Sidrák, Misák és Abednégó Istene, a ki küldötte az ő angyalát <f>[6†]</f> és kiszabadította az ő szolgáit, a kik ő benne bíztak; és a király parancsolatát megszegték és <i>veszedelemre</i> adták az ő testöket és nem szolgáltak és nem imádtak más istent az ő Istenökön kivül.


text:
Parancsolom azért, hogy minden nép, nemzetség és nyelv, a mely káromlást mond Sidrák, Misák és Abednégó Istene ellen, darabokra tépessék, és annak háza szemétdombbá tétessék: mert nincs más Isten, a ki így megszabadíthasson.


text:
Akkor a király nagy <i>tisztesség</i>re emelé Sidrákot, <f>[7†]</f> Misákot és Abednégót Babilon tartományában.


text:
Nabukodonozor király minden népnek, nemzetnek és nyelveknek, a kik az egész földön lakoznak, <i>mondá:</i> Békességetek bőséges legyen!


text:
A jeleket és <f>[8†]</f> csudákat, a melyeket cselekedett velem a felséges Isten, illendő dolognak tartom megjelenteni.


text:
Mely nagyok az ő jelei és mely hatalmasak az ő csudái! az ő országa örökkévaló ország és az ő uralkodása <f>[9†]</f> nemzedékről nemzedékre <i>száll.</i>


text:
Álmot <f>[1†]</f> láték és megrettente engem, és a gondolatok az én ágyamban, és az én fejemnek látásai megháborítának engem.


text:
És parancsolatot adék, hogy hozzák <f>[2†]</f> előmbe Babilonnak minden bölcsét, hogy az álom jelentését tudassák velem.


text:
Akkor bejövének az írástudók, varázslók, Káldeusok és jövendőmondók; és én elbeszélém nékik az álmot, de az értelmét nem jelentették meg nékem.


text:
Végezetre bejöve elém Dániel, a kinek neve <f>[3†]</f> Baltazár, mint az én istenemnek neve, és a kiben a szent isteneknek lelke van, és elmondám néki az álmot.


text:
Baltazár, az írástudók <f>[4†]</f> elseje, tudom, hogy a szent isteneknek lelke van benned, és semmi titok sem homályos előtted, az én álmom látásait, a miket láttam, és azoknak jelentését beszéld el.


text:
Az én fejem látásai az én ágyamban <i>ezek</i> <i>voltak:</i> Látám, hogy ímé, egy fa <i>álla</i> a föld közepette, és annak magassága rendkivüli volt.


text:
Levelei szépek és gyümölcse sok, és táplálék vala rajta mindeneknek; alatta árnyékot talála a mező vada, és ágain lakozának az ég madarai, és róla evék minden élő.


text:
Erősen kiálta, és így szóla: Vágjátok ki a fát és vagdaljátok le az ágait, rázzátok le leveleit és hányjátok szét gyümölcseit, fussanak el a vadak alóla, és a madarak az ő ágairól.


text:
De gyökerének törzsökét hagyjátok meg a földben, és vas és ércz lánczokba <f>[5†]</f> <i>verve</i> a mező füvén; égi harmattal öntöztessék, és a barmokkal legyen része a föld füvében.


text:
Vigyázók határozatából van ez a rendelet, és a Szentek parancsolata ez a végzés, hogy megtudják az élők, hogy a felséges <f>[6†]</f> <i>Isten</i> uralkodik az emberek birodalmán, és a kinek akarja, annak adja azt, és az emberek között az alábbvalót emeli fel arra.


text:
Ezt az álmot láttam én, Nabukodonozor király, és te, Baltazár, mondd meg annak értelmét; mivelhogy az én országomnak egyetlen bölcse sem tudta nékem megmondani a jelentését; de te <f>[7†]</f> tudod, mert szent isteneknek lelke van benned.


text:
Ekkor Dániel, a kinek neve Baltazár, közel egy óráig rémüldözék, és az ő gondolatai háboríták őt. Szóla a király, és monda: Baltazár, az álom és annak jelentése meg ne rettentsenek téged! Felele Baltazár, és monda: Uram, az álom <i>szálljon</i> a te gyűlölőidre, a magyarázata pedig a te ellenségeidre!


text:
A fa, a melyet láttál, a mely nagy és erős volt, és a melynek magassága az eget érte és ellátszék az egész földre;


text:
És levelei szépek, gyümölcse pedig sok, és táplálék rajta mindeneknek; alatta tartózkodék a mező vada, és ágain az égi madarak lakozának:


text:
Te vagy az, oh király, a ki nagygyá és erőssé lettél, a kinek <f>[8†]</f> nagysága megnövekedék és fölér az égig, és hatalmad a föld végéig.


text:
Hogy pedig láta a király Vigyázót és Szentet leszállani az égből, és azt mondá: Vágjátok le a fát és pusztítsátok el azt; de gyökereinek törzsökét a földben hagyjátok, és vas és ércz lánczokba <i>verve</i> a mező füvén, és égi harmattal öntöztessék és a mezei barmokkal legyen része, a míg hét idő múlik el felette;


text:
Ez a jelentése, oh király, és a felséges Isten végezése ez, a mely bekövetkezik az én uramra, a királyra,


text:
És <f>[9†]</f> kivetnek téged az emberek közül, és a mezei barmokkal lesz a te lakozásod, és füvet adnak enned, mint az ökröknek, és égi harmattal öntöznek téged, és hét idő múlik el feletted, mígnem megérted, hogy a felséges <f>[10†]</f> <i>Isten</i> uralkodik az emberek birodalmán, és annak adja azt, a kinek akarja.


text:
Hogy pedig mondák, hogy a fa gyökereinek törzsökét hagyják meg: országod megmarad néked, mihelyest megismered, hogy az Ég uralkodik.


text:
Azért, oh király, az én tanácsom tessék néked, és vétkeidtől igazság által szabadulj és a te hamisságaidtól a szegényekhez való irgalmasság által. Így talán tartós lesz a békességed.


text:
Szóla a király és mondá: <f>[12†]</f> Nem ez-é ama nagy Babilon, a melyet én építettem királyság házának, az én hatalmasságom ereje által és dicsőségem tisztességére?


text:
Még a szó a király szájában volt, a mikor szózat szálla le az égből: Néked szól, oh Nabukodonozor király, a birodalom elvétetett tőled.


text:
És kivetnek téged az emberek közül, és a mezei barmokkal lesz a lakozásod, <i>és</i> füvet adnak enned, mint az ökröknek, és hét idő múlik el feletted, a míg megesméred, hogy a felséges <i>Isten</i> uralkodik az emberek birodalmán, és annak adja azt, a kinek akarja.


text:
Abban az órában betelék a beszéd Nabukodonozoron: és az emberek közül kivetteték, és füvet evék mint az ökrök, és égi harmattal öntözteték az ő teste, mígnem szőre megnöve, mint a saskeselyű <i>tolla,</i> és körmei, mint a madarakéi.


text:
És az idő elteltével én, Nabukodonozor, szemeimet az égre emelém, és az én értelmem visszajöve, és áldám a felséges <i>Istent,</i> és dícsérém és dicsőítém az örökké élőt, kinek hatalma örökkévaló <f>[13†]</f> hatalom és országa nemzedékről-nemzedékre <i>áll</i>.


text:
És a föld minden lakosa olyan mint a <f>[14†]</f> semmi; és az ő akaratja szerint cselekszik az ég seregében és a föld lakosai között, és nincs, a ki az ő kezét <f>[15†]</f> megfoghatná és ezt mondaná néki: Mit cselekedtél?


text:
Abban az időben visszatére hozzám az én értelmem, és országom dicsőségére az én ékességem, és méltóságom is visszatére hozzám, és az én tanácsosaim és főembereim fölkeresének engem, és visszahelyeztettem az én országomba, és rendkívüli nagyság adatott nékem.


text:
Most <i>azért</i> én, Nabukodonozor, dicsérem, magasztalom és dicsőítem a mennyei királyt: mert minden cselekedete <f>[16†]</f> igazság, és az ő utai ítélet, és azokat, a kik <f>[17†]</f> kevélységben járnak, megalázhatja.


text:
Borozás közben mondá Belsazár, hogy hozzák elő az arany és ezüst edényeket, a melyeket <f>[1†]</f> elvive Nabukodonozor, az ő atyja a jeruzsálemi templomból, hogy igyanak azokból a király és az ő főemberei, az ő feleségei és az ő ágyasai.


text:
Akkor előhozák az arany edényeket, a melyeket elvivének az Isten házának templomából, mely Jeruzsálemben vala, és ivának azokból a király és az ő főemberei, az ő feleségei és az ő ágyasai.


text:
Abban az órában emberi <f>[2†]</f> kéznek ujjai tünének fel, és írának a gyertyatartóval szemben a király palotájának meszelt falán, és a király nézé azt a kézfejet, a mely ír vala.


text:
Ekkor a király ábrázatja megváltozék, és az ő gondolatai megháboríták őt, és derekának inai megoldódának és az ő térdei egymáshoz verődének.


text:
Erősen kiáltozék a király, hogy hozzák elő <f>[3†]</f> a varázslókat, a Káldeusokat és jövendölőket. Szóla a király és monda a babiloni bölcseknek: Akárki legyen az az ember, a ki elolvassa ezt az írást, és annak értelmét megjelenti nékem, bíborba öltöztetik és aranyláncz lesz a nyakában, és mint harmadik parancsol az országban.


text:
Akkor bemenének a király bölcsei mind, de nem tudták elolvasni az írást, sem annak értelmét megfejteni a királynak.


text:
Akkor Belsazár király igen megrettene, és az ő ábrázatja elváltozék rajta, és az ő főemberei is megzavarodának.


text:
A királyasszony a király és az ő főembereinek beszédei miatt beméne a lakoma házába, <i>és</i> szóla a királyasszony, és monda: Király, örökké élj! Ne rettentsenek téged a te gondolataid, és a te ábrázatod ne változzék el!


text:
Van egy <f>[4†]</f> férfiú a te országodban, a kiben a szent isteneknek lelke van, és a te atyád idejében értelem, tudomány, és az istenek bölcseségéhez hasonló bölcseség találtaték benne, és a kit Nabukodonozor király, a te <f>[5†]</f> atyád, az írástudók, varázslók, Káldeusok és jövendölők fejévé tőn; igen, a te atyád, a király;


text:
Mivelhogy Dánielben, a kit a király Baltazárnak nevezett, nagyobb lélek, tudomány és értelem, álmoknak magyarázata és titkok megjelentése és rejtélyek megfejtése találtatott. Most <i>azért</i> hivattassék elő Dániel, és ő megjelenti az értelmet.


text:
Erre Dániel a király elé viteték. Szóla a király, és monda Dánielnek: Te vagy-é ama <f>[6†]</f> Dániel, a ki a júdabeli foglyok fiai közül való, a kit ide hozott a király, az én atyám, Júdából?


text:
És a ki <f>[7†]</f> felől hallottam, hogy az isteneknek lelke van benned, és értelem és tudomány és kiváló bölcseség találtatott te benned?


text:
Csak imént hozatának elém a bölcsek és varázslók, hogy elolvassák ezt az írást és jelentését tudassák velem; de nem tudják a dolog értelmét megjelenteni.


text:
De felőled azt hallottam, hogy te tudod az értelmet megfejteni és a titkokat megoldani; most azért, ha el tudod olvasni ezt az írást és értelmét nékem megmondani, bíborba öltöztetel és aranyláncz lesz a nyakadon, és mint harmadik uralkodol az országban.


text:
Erre Dániel felele, és monda a királynak: Ajándékaid tiéid legyenek, és adományaidat másnak adjad, mindazáltal az írást elolvasom a királynak, és jelentését megmondom néki.


text:
Te, oh király! A felséges Isten birodalmat és méltóságot, dicsőséget és tisztességet <f>[8†]</f> ada Nabukodonozornak, a te atyádnak;


text:
És a méltóság miatt, a melyet ada néki, a népek, nemzetek és nyelvek mind féltek és rettegtek tőle; megölt, a kit akart; és életben tartott a kit akart; felemelt, a kit akart; és megalázott, a kit akart;


text:
De mikor a szíve <f>[9†]</f> felfuvalkodott, és a lelke megkeményedett megátalkodottan: levetteték az ő birodalmának királyi székéből, és dicsőségét elvevék tőle;


text:
És az emberek fiai közül kivetteték, és az ő szíve olyanná lőn, mint a barmoké; és a vadszamarakkal lőn az ő lakása, és fűvel etették őt, mint az ökröket, és a teste égi harmattal öntöztetett, míg megismeré, hogy a felséges Isten uralkodik az emberek országán, és azt helyezteti arra, a kit akar.


text:
Sőt felemelkedtél az egek Ura ellen, <f>[10†]</f> és az ő házának edényeit elődbe hozták, és te és a te főembereid, a te feleségeid és a te ágyasaid bort ittak azokból; és az ezüst- és arany-, ércz-, vas-, fa- és kőisteneket dícséréd, a kik nem látnak, sem nem hallanak, sem nem értenek; az Istent pedig, a kinek kezében van a te <f>[11†]</f> lelked, és előtte minden te útad, nem dicsőítetted.


text:
Ez <i>pedig</i> e szavaknak az értelme: Mene, <i>azaz</i> számba vette Isten a te országlásodat és <f>[12†]</f> véget vet annak.


text:
Akkor szóla Belsazár, és öltöztették Dánielt bíborba, és aranylánczot <i>vetének</i> nyakába, és kikiálták felőle, hogy ő parancsol mint harmadik <f>[14†]</f> az országban.


text:
Ugyanazon <f>[15†]</f> az éjszakán megöleték Belsazár, <f>[16†]</f> a Káldeusok <f>[17†]</f> királya.


text:
<pb/>Tetszék Dáriusnak, és rendele a birodalom fölé százhúsz tiszttartót, hogy az egész birodalomban legyenek;


text:
És azok fölé három igazgatót, a kik közül <f>[1†]</f> egy vala Dániel, hogy a tiszttartók nékik adjanak számot, és a királynak semmi károsodása ne legyen.


text:
Akkor ez a Dániel felülhaladá az igazgatókat és a tiszttartókat, mivelhogy rendkivüli lélek volt benne, úgy hogy a király őt szándékozék tenni az egész birodalom fölé.


text:
Akkor az igazgatók és tiszttartók igyekvének okot találni Dániel ellen a birodalom dolgai miatt; de semmi okot vagy vétket nem találhatának; mert hűséges volt, és semmi fogyatkozás, sem vétek nem találtaték benne.


text:
Akkor mondák azok a férfiak: Nem találunk ebben a Dánielben semmi okot, hacsak nem találhatunk ellene <i>valamit</i> az ő Istenének törvényében!


text:
Akkor azok az igazgatók és tiszttartók berohantak a királyhoz, és így szólának: Dárius király, örökké élj!


text:
Tanácsot tartottak az ország összes igazgatói: a helytartók, fejedelmek, tanácsosok és a kormányzók, hogy királyi végzés hozassék, és erős tilalom adassék, hogy ha valaki harmincz napig kér valamit valamely istentől vagy embertől, tekívüled, oh király, vettessék az oroszlánok vermébe.


text:
Most <i>azért,</i> oh király, erősítsd meg e tilalmat és add ki írásban, hogy meg ne változtassék <f>[2†]</f> a médek és persák vissza nem vonható törvénye szerint.


text:
Dániel pedig, a mint megtudta, hogy megiratott az írás, beméne az ő házába; és az ő felső termének ablakai nyitva valának Jeruzsálem <f>[3†]</f> felé; és háromszor <f>[4†]</f> napjában térdeire esék, könyörge és dícséretet tőn az ő Istene előtt, a miként azelőtt cselekszik vala.


text:
Akkor azok a férfiak berohantak és megtalálák Dánielt, a mint könyörge és esedezék az ő Istene előtt.


text:
Ekkor bemenének, és mondák a királynak a király tilalma felől: Nem megírtad-é a tilalmat, hogy ha valaki kér valamit valamely istentől vagy embertől harmincz napig, tekívüled oh király, vettessék az oroszlánok vermébe? Felele a király és monda: Áll a szó! a médek és persák vissza nem vonható törvénye szerint.


text:
Erre felelének, és mondák a királynak: <f>[5†]</f> Dániel, a ki a júdabeli foglyok <f>[6†]</f> fiai közül való, nem becsül téged, oh király, sem a tilalmat, a mit megírtál; hanem háromszor napjában elkönyörgi könyörgését.


