# verses

text:
Ja ma tullin Mawallitseja jure, kes teile pool jöe, ja andsin kunninga ramatud nende kätte; ja kunningas olli minnoga läkkitanud wäepealikkud ja rüütlid.


text:
Kui Sanballat Oronimees ja Tobia kunninga tener Ammonimees sedda kuulsid: siis sai nende meel wägga pahhaks, et üks innime olli tulnud, head otsima Israeli lastele.


text:
Ja ma tousin öse ülles, minna ja monned mehhed minnoga, ja ma ei räkind ei ühhelegi innimessele ülles, mis mo Jummal mo süddame sisse olli annud, Jerusalemmaga tehha; ja muud lojust ei olnud moga, kui agga se lojus, kelle selgas ma söitsin.


text:
Ja ma läksin öse orrowärrawast wälja lendwamao kaewo pole, ja sittawärrawa jure; ja ma waatsin Jerusalemma mürid ärra, mis alles löhki ollid, ja ta wärrawad, mis tullega ärrapölletud.


text:
Ja seält läksin ma kaewowärrawa pole ja kunninga tigi pole; agga mo lojuksel ep olnud maad minno al seält möda miñna.


text:
Ja nenda läksin ma öse jöe äre ülles ja waatsin müri ärra, ja tullin jälle orrowärrawast sisse, ja nenda sain ma taggasi.


text:
Ja üllemad ei teädnud mitte, kuhho ma läksin ja mis minna teggin; sest minna es olle täñnini sedda üllesräkind ei Judidele egga preestridele, ei suurtsuggu rahwale egga üllemattele, egga mu rahwale, kes tööd teggi.


text:
Siis ütlesin ma neile: Teie näte sedda önnetust, kus meie sees olleme , et Jerusalem on paljaks tehtud, ja ta wärrawad tullega ärrapölletud: läkki ja ehhitagem Jerusalemma müri, et meie ennam ei jä teotud.


text:
Ja ma rääksin neile ülles omma Jummala kät, mis hea olli mo wasto, ja kunninga könned ka, mis ta mulle olli üttelnud; ja nemmad ütlesid: Wötkem ette ja ehhitagem müri ülles; ja nemmad kinnitasid ommad käed senna hea tarwis.


text:
Kui Sanballat Oronimees ja Tobia kunninga tener Ammonimees ja Kesem Arabiamees sedda kuulsid, siis hirwitasid nemmad meid ja ei pannud meid mikski ja ütlesid: Mis assi se on , mis teie tete? kas teie tahhate kunninga wasto panna?


text:
Agga minna wastasin neile ja ütlesin neile: Kül temma, se taewa Jummal sadab meie asjad korda: sest meie temma sullased wottame kätte ja ehhitame müri ülles: agga teil polle jaggo egga öigust egga mällestust Jerusalemmas.


text:
Siis wöttis üllempreester Eljasid kätte ja temma wennad need preestrid, ja ehhitasid ülles lambawärrawa; nemmad pühhitsesid sedda ja pannid temma wärrawad ette, ja pühhitsesid sedda müri Mea tornist sadik, Ananeli tornist sadik.


text:
Ja kellawärrawa ehhitasid Senaa-mehhed; nemmad teggid kattet siñna peäle ja pannid ta wärrawad ette, ta lukkud ja temma pomid.


text:
Je nende körwas kohhendas Meremot Kotsi poia Urija poeg, ja nende körwas kohhendas Mesullan, Mesesabeli poia Perekja poeg; ja nende körwas kohhendas Sadok Paana poeg.


text:
Ja nende körwas kohhendasid Tekoa-mehhed: agga nende suresuggused ei annud mitte omma kaela omma Issandatte tenistusse alla.


text:
Ja wanna wärrawa kohhendasid Pasea poeg Jojada, ja Mesullam Pesodja poeg; nemmad teggid kattet siñna peäle, ja pannid ta wärrawad ette ja ta lukkud ja temma pomid.


text:
Ja nende körwas kohhendas Melatja Kibeonimees, ja Jadon Meronotimees, Kibeoni- ja Mitspa-mehhed, Mawallitseja kohtokoiast sadik, kes siin pool jöe olli .


text:
Temma körwas kohhendas Usiel Arraja poeg, üks neist kullaseppadest, ja temma körwas kohhendas Ananja üks neist Apteekridest; sest waenlased ollid Jerusalemma terweks jätnud laiast mürist sadik.


text:
Ja nende körwas kohhendas Jedaja Arumawi poeg, ja se olli tem̃a koia wasto; ja tem̃a körwas kohhendas Attus Asabneja poeg.


text:
Ja temma körwas kohhendas Sallum Alloesi poeg, kes üllem olli Jerusalemma teise pole rigi ülle, temma ja temma tütred.


text:
Orrowärrawa kohhendas Anun ja Sanoa-rahwas; nemmad ehhitasid sedda ülles ja pannid ta wärrawad ette, temma lukkud ja ta pomid, ja ka tuhhat künart müri sittawärrawast sadik.


text:
Ja sittawärrawa kohhendas Malkia Rekabi poeg, Petkaremi rigi üllem; ta ehhitas sedda ja panni ta wärrawad ette, ta lukkud ja temma pomid.


text:
Ja kaewowärrawa kohhendas Sallun Kollose poeg, Mitspa rigi üllem; temma ehhitas sedda ja kattis sedda ja panni ta wärrawad ette, temma lukkud ja ta pomid; ja ka Siloa tigi müri kunninga aia jures ja treppidest sadik, mis Taweti liñnast allalähhäwad.


text:
Temma järrele kohhendas Neemia Asbuki poeg, kes üllem olli Petsuri pole rigi ülle, Taweti haudade kohta, ja sest tehtud tigist sadik ja wäggewatte honest sadik.


text:
Tem̃a järrele kohhendasid Lewitid, Reum Pani poeg; temma körwas kohhendas Asabja, kes üllem olli Keila pole rigi ülle, omma rigi ossa järrele.


text:
Temma järrele kohhendasid nende wennad, Pawwai Enadadi poeg, kes üllem olli Keila teise pole rigi ülle.


text:
Ja temma körwas kohhendas Eser Jesua poeg, Mitspa üllem, sedda teist ossa senna wasto, kust söariistade torni üllesminnakse, seäl nurkas.


text:
Tem̃a järrele kohhendas sure holega Sabbai poeg Paruk sedda teist ossa, sest nurgast Eljasibi üllema preestri koia uksest sadik.


text:
Temma järrele kohhendas Meremot Kotsi poia Uria poeg teist ossa Eljasibi koia uksest ja Eljasibi koia otsast sadik.


text:
Nende järrele kohhendas Penjamin ja Assub enneste koia kohhal; nende järrele kohhendas Ananja poia Maaseja poeg Asarja omma koia körwa.


text:
Temma järrele kohhendas Pinnui Enadadi poeg sedda teist ossa Asarja koiast, nurgast sadik ja nurga otsast sadik.


text:
Palal Usai poeg kohhendas selle nurga ja se torni kohhale, mis kunninga üllemast koiast wälja käib, mis wahhi oue körwas olli ; temma järrele Pedaja Parosi poeg.


text:
Ja Retinid ellasid mäekinkus hom̃iko poolt wewärrawa kohhast sadik, ja kus se torn on , mis seält wäljakäib.


text:
Temma järrele kohhendasid teist ossa Tekoa-rahwas, se sure torni kohhalt, mis seält wäljakäib mäekingo mürist sadik.


text:
Pärrast sedda kohhendas Sadok Immeri poeg omma koia kohhal; ja temma järrele kohhendas Sekanja poeg Semaja, kes hom̃ikowärrawa hoidja olli .


text:
Temma järrele kohhendas Ananja Selemja poeg ja Salawi poeg Anun se kues, sedda teist ossa: temma järrele kohhendas Mesullam Perekja poeg omma kambri kohhal.


text:
Temma järrele kohhendas Malkia üks kullaseppa poeg, Netinide ja kaupmeeste koiast sadik, kohto wärrawa kohhal seält sadik, kust minnakse nurga-otsa pole.


text:
Ja seäl wahhel, kust minnakse nurga-otsa pole lambawärrawa jure, kohhendasid kullaseppad ja kaupmehhed.


text:
Ja se sündis, kui Sanballat kulis, et meie müri ehhitasime, siis süttis temma wihha pöllema, ja ta meel sai wägga pahhaks ja hirwitas need Judid.


text:
Ja ta räkis omma wendade ja Samaria wäe ette ja ütles: Mis need wäetimad Judid tewad? kas se neile nenda peaks jäma? kas nemmad peaksid sama ohwerdama? kas sedda ühhel päwal peaksid löppetama? kas peaksid nemmad need kiwwid kölbawaks teggema, mis pörmo hunnikkutte al; sest need on ärrapöllend.


text:
Ja Tobia se Ammonimees olli temma jures ja ütles: Peaks agga rebbane senna peäle minnema, mis nemmad üllesehhitawad, siis kissuks ta tükka nende kiwwi müri mahha.


text:
Oh meie Jummal, kule et meid wägga laidetakse, ja maksa nende laimaminne nende kätte, ja panne neid risutawaks wangi-male.


text:
Ja ärra katta nende üllekohhut kinni, ja ärra lasse mitte ärrakustuda nende patto, mis so palle ees: sest nemmad on sind ärritanud nende ees, kes on liñna ehhitamas.


text:
Agga meie ehhitasime müri, ja keik se müür sai polest sadik kinni, ja rahwas sai süddant tööd tehha.


text:
Ja se sündis, kui Sanballat ja Tobia ja Arabia-mehhed ja Ammoni- ja Asdodi-mehhed kuulsid, et Jerusalemma müri tö olli korda sanud, et need kohhad, mis tükka mahhakistud, hakkand kinnisama: siis süttis nende wihha wägga pöllema.


text:
Ja nem̃ad piddasid keik ühtlase sallaja kurja nou, et nemmad piddid tullema Jerusalem̃a wasto söddima ja temmale tülli teggema.


text:
Ja Juda-rahwas ütles: Kandjatte rammo on nödraks läinud, sest sedda pörmo on paljo, et meie ei woi sedda müri ehhitada.


text:
Agga meie waenlased mötlesid: Nemmad ei pea mitte teädma egga näggema, ennego meie nende sekka same, ja neid ärratappame ja sadame, et se tö mahhajääb.


text:
Ja se sündis, kui Judid, kes nende jures ellasid, tullid ja meile kül kümme korda ütlesid keikist paikust, kust nemmad meie, meie jure tullid.


text:
Siis pannin ma mehhi nende allamatte paikade peäle müri tahha kuiwa kohtade peäle, sest ma pannin rahwast senna seisma nende sugguwössasid möda, nende moökadega, nende pikidega ja nende ammudega.


text:
Ja ma waatsin ja wötsin kätte, ja ütlesin suurtsuggu rahwa wasto ja üllematte wasto ja mu rahwa wasto: Ärge kartke nende eest, möttelge se sure ISsanda peäle, kes kartusse wäärt, ja söddige omma wendade, om̃a poegade ja om̃a tüttarte, omma naeste ja omma koddade eest.


text:
Ja se sündis, kui meie waenlased said kuulda, et se meile olli teäda sanud, siis teggi Jummal nende nou tühjaks, ja meie läksime keik jälle müri kallale, iggaüks omma töle.


text:
Ja sest päwast sündis, et mo poled nored mehhed ollid tööd teggemas, ja poled neist piddasid ni hästi pigid, kui ka ammud ja raudrided; ja würstid ollid keige se Juda suggu tagga.


text:
Kes müri üllesehhitasid ja kes koorma kandsid, kes koorma peäle pannid: omma teise käega teggid nemmad tööd, ja teisega piddasid nemmad wisk-odda.


text:
Ja neil, kes ehhitasid, olli iggalühhel omma moök omma wööl, nenda ehhitasid nemmad; ja se, kes passunat puhhus, olli minno jures.


text:
Ja ma ütlesin suurtsuggu rahwa wasto ja üllematte wasto ja mu rahwa wasto: Sedda tööd on paljo ja lai, ja meie olleme laial ühhest ärra müri peäl, ja kaugel teine teisest ärra.


text:
Senna paika, kus teie passuna heäle kulete, senna peate teie ennast meie jure kogguma: kül meie Jummal söddib meie eest.


text:
Nenda ollime meie tö kallal, ja poled neist piddasid pigid sest aiast, kui koit wälja sai, kuñi tähhed hakkasid paistma.


text:
Sel aial ütlesin minna ka rahwa wasto: Iggaüks peab omma sullasega Jerusalemma öseks jäma, et nemmad meie öse wahhiks ja päwal töle woiwad olla.


text:
Ja ei minna egga mo wennad, ei mo sullased egga need wahhimehhed, kes mo tagga, ei meie wötnud enneste ridid mitte seljast; iggamehhel olli omma wisk-odda ja wet.


text:
Ja moñed ollid, kes ütlesid: Meid, meie poege ja meie tütrid on paljo, sepärrast peame meie wilja toma, et meie same süa ja ellusse jäme.


text:
Ja monned ollid, kes ütlesid: Meie pañeme om̃ad pöllud ja om̃ad winamäed ja om̃ad koiad pandiks, et meie wilja wöttame nälja pärrast.


text:
Ja moñed ollid, kes ütlesid: Meie olleme rahha laenuks wötnud kuñinga kohtorahha tarwis omma pöldude ja omma winamäggede peäle .


text:
Ja nüüd on meie ihho nenda kui meie wendade ihho, meie poiad kui nende poiad; ja wata, meie sunnime ommad poiad ja ommad tütred orjaks; jubba on ka monned meie tüttartest teiste alla sanud, ja ep olle joudo meie kä, ja meie pöllud ja meie winamäed sawad teiste kätte.


text:
Ja ma wötsin ommas süddames nou piddada, ja riidlesin suurtsuggu rahwaga ja üllemattega, ja ütlesin neile: Kas teie wöttate kasso teine teise käest? ja ma seädsin nende wasto sure koggodusse.


text:
Ja ütlesin neile: Meie olleme ommad wennad need Judid, mis pagganatte kätte ollid ärramüdud, lunnastand, nenda kui meil joud olli; ja teie tahhate ka ommad wennad ärramüa? kas nem̃ad peawad eñast meie kätte ärramüma? agga nem̃ad jäid wait ja ei leidnud wastust.


text:
Ja ma ütlesin: Se ep olle mitte hea assi, mis teie tete; eks teie piddand meie Jummala kartusses käima, meie waenlaste nende pagganatte laimamisse pärrast?


text:
Kas olleme minna, mo wennad ja mo sullased neile kasso peäle annud rahha ja wilja? et jätkem se kasso mahha.


text:
Andke, pallun ma, neile weel tänna taggasi nende pöllud, nende winamäed, nende öllipu-aiad ja nende koiad, ja ka saandes ossa sest rahhast ja wiljast, sest wärskest winast ja öllist, mis teie ollete neile kasso peäle annud.


text:
Siis ütlesid nemmad: Meie tahhame taggasi anda, ja meie ei tahha nende käest ühtegi küssida; meie tahhame tehha, nenda kui sa ütled: Agga ma hüüdsin preestrid ja pannin neid wanduma, et nemmad sedda sanna möda piddid teggema.


text:
Ma puistasin ka omma kue ölma ja ütlesin: Nenda puistago Jummal iggaühhe, kes ei wötta sedda sanna kindlaste piddada, temma koiast ja temma werrewaewast ärra, ja nenda jägo ta ärrapuistatud ja tühjaks; ja keik se koggodus ütles: Amen! ja kiitsid Jehowat, ja rahwas teggi se sanna järrele.


text:
Ka sest päwast, kui mind kästi Juda-ma ülle wallitseja olla, sest kahhekümnemast aastast teisest aastast sadik neljatkümmend kunninga Artasasta aial, se tulleb kaksteistküm̃end aastat, ei olle minna egga mo wennad Mawallitseja mona sönud.


text:
Agga need endised Mawallitsejad, kes enne mind olnud, on raske makso rahwa peäle pannud ja wötnud leiwa- ja wina-mona nende käest, ilma need nellikümmend höbbe-sekli; nende sullastel olli ka melewald olnud rahwa ülle: Agga minna polle mitte nenda teinud Jummala kartusse pärrast.


text:
Ja ma ollen ka hakkand sesinnatse müri tööd kohhendama, meie ep olle ka ennesele pöldo ostnud, ja keik mo sullased ollid seäl kous tö kallal.


text:
Ja mo laudas ollid sömas Judid ja üllemid sadda ja wiisküm̃end meest, ja need, kes meie jure tullid nende pagganatte seast, kes meie ümberkaudo.


text:
Ja sedda, mis ühheks päwaks walmistati, olli härg, kuus ärrawallitsetud lammast, ja linnud, neid walmistati mulle ka , ja kümme päwa tagga keiksuggu wina kül: ei ma siiski püüdnud Mawallitseja mona, sest se tenistus sesinnatse rahwa peäl olli raske.


text:
Ja se sündis, kui Sanballat ja Tobia ja Kesem Arabiamees ja teised meie waenlased said kuulda, et ma ollin müri ehhitanud, ja et ei jänud ennam raggo jälle siñna sisse (et ma kül wärrawatte-uksed es olle weel mitte tännini wärrawa ette pannud.)


text:
Siis läkkitas Sanballat ja Kesem mo jure, ja käsksid öölda: Tulle, et meie ühtlase kokko same ühhe küllasse Ono orko: (agga nemmad mötlesid mulle kurja tehha.)


text:
Agga minna läkkitasin Kässud nende jure ja ütlesin: Mul on suurt tööd teggemist, ja ma ei woi mitte allatulla; mikspärrast peab se tö jäma seisma, kui ma sedda mahhajättan ja teie jure allatullen?


text:
Senna sisse olli kirjotud: pagganad on kuulda sanud, ja Rasmu ütleb: Sinna ja Judid mötlewad kunninga wasto panna, sepärrast ehhitad sinna müri, ja sinna tahhad neile kunningaks sada, nenda kui se jut käib.


text:
Et sa ka prohwetid olled seädnud, et nemmad peawad sinnust Jerusalemmas kulutama ja ütlema: Ta on kunningas Juda-maal ! ja kunningas saab nüüd sedda kuulda sedda jutto möda; sepärrast tulle ja piddagem ühtlase nou.


text:
Agga ma läkkitasin temma jure ja ütlesin: Polle se sedda jutto möda sündind, mis sinna rägid, sest sa olled neid ommast peast töstnud.


text:
Sest nemmad keik tahtsid meile kartust tehha ja mötlesid: Kül nende käed jätwad sedda tööd mahha, et se ei sa tehtud; sepärrast oh Jummal! kinnita minno käed.


text:
Ja minna tullin Meetabeli poia Telaja poia Semaja kotta (ja ta olli lukko tagga kambris ) ja ta ütles mulle : Tulgem kokko Jum̃ala kotta kesket templi ja pangem templi uksed lukko, sest nemmad tullewad sind ärratapma, öiete öse tullewad nemmad sind ärratapma.


text:
Ja minna ütlesin: Peab nisuggune mees, kui minna ollen , pöggenema? ja kas on sesuggune, kui minna, kes wöttaks templi miñna, et ta ellusse jääks? ei ma lähhä senna .


text:
Ja ma tundsin, ja wata, Jummal es olle tedda mitte läkkitanud: sest ta räkis sedda kül minno wasto kui prohweti sanna, agga Tobia ja Sanballat ollid tedda palkanud.


text:
Sepärrast olli ta palkatud, et ma piddin kartma ja nenda teggema ja patto teggema, et nemmad woiksid kurja könne mo peäle tösta, et nemmad mind saaksid laimada.


text:
Mötle, mo Jum̃al, Tobia ja Sanballati peäle nendesinnaste temma teggude järrele, ja ka prohweti Noadja peäle, kes naesterahwas, ja teiste prohwetide peäle, kes mulle tahtsid kartust tehha.


text:
Ja se sündis, kui keik meie waenlased sedda kuulsid, siis kartsid keik pagganad, kes meie ümberkaudo ollid , ja nende julgus löppes wägga ärra: sest nemmad tundsid, et sesinnane tö olli meie Jummalast tehtud.


text:
Neil päiwil kirjotasid ka suurtsuggu rahwas Juda soust paljo ramatuid, mis Tobia kätte widi; ja mis Tobia käest tullid, said nende kätte.


text:
Sest paljo Juda-rahwa seast ollid temmale wandunud, sest ta olli Sekanja Ara poia wäimees, ja temma poeg Joanan olli Perekja poia Mesullami tütre naeseks wötnud.


text:
Nemmad räkisid ka minno ette temma heateggemissed, agga minno könned wisid nemmad temma ette: siis läkkitas Tobia ramatuid, et ta mulle piddi kartust teggema.


text:
Ja se sündis, kui se müür sai üllesehhitud, siis pannin ma wärrawa ette, ja wärrawa-hoidjad ja lauljad ja Lewitid said seätud.


text:
Ja ma andsin Ananile omma wennale ja Ananjale se kunninglikko koia üllemale Jerusalemma pärrast käsko, sest temma olli , nenda kui tössine mees peab ollema , ja kartis Jummalat ennam kui mitto muud.


text:
Ja ma ütlesin neile: Jerusalemma wärrawaid ei pea lahti tehtama, ennego pääw pallawaste paistab, ja kui nemmad seäl seiswad, peab wärrawaid lukko pandama, siis piddage neid kinni, ja pange wahhid Jerusalemma rahwa seast, iggamees omma wahhi peäle ja iggamees omma koia kohta.


text:
Ja mo Jummal andis mo süddamesse, et ma koggusin need suurtsuggu rahwast ja üllemad ja muud rahwast, et ma nende sugguwössa piddin üllesarwama; ja ma leidsin ühhe sugguwössa üllesarwamisse ramato neist, kes ollid essimest korda üllestulnud, ja leidsin senna sisse kirjotud:


text:
Need ollid sellesinnatse rigi mehhed, kes wangist on üllestulnud neist, kes wangi widud, kedda Pabeli kunningas Nebukadnetsar olli wangi winud, ja kes Jerusalemma ja Juda-male taggasi tulnud iggamees omma liñna.


text:
Kes ollid tulnud Serubbabeliga, Jesuo, Neemia, Asarja, Raamja, Naamani, Mordekai, Pilsan, Misperat, Pigwai, Neum, Paana; se on Israeli meeste arro.


text:
Wärrawa-hoidjad Sallumi lapsi, Ateri lapsi, Talmoni lapsi, Akkubi lapsi, Atita lapsi, Sobai lapsi, olli sadda ja kahheksa neljatkümmend.


text:
Ja need, kes Telmalast, Tellarsast ollid üllestulnud, Kerub, Addon ja Immer, ja nemmad ei woind mitte omma wannematte suggu egga nende sugguwössa üllesnäidata, kas nemmad piddid Israeli seast ollema .


text:
Ja Preestridest ollid Obaja lapsed, Kotsi lapsed, Parsillai lapsed, kes olli naese wötnud Parsillai Kileadimehhe tüttartest, ja nimmetas ennast nende nimme järrele.


text:
Need otsisid omma kirja, et nemmad omma sugguwössa piddid üllesarwama, agga sedda ei leitud mitte: sepärrast said nem̃ad preestri-ammetist kui rojased lahti.


text:
Ja Mawallitseja ütles neile, et nemmad ei piddand mitte sest keigepühhamast ohwrist söma, ennego saaks üks üllem preester seisma Urimi ja Tumimiga.


text:
Issi nende sullased ja nende ümmardajad, neid olli seitsetuhhat kolmsadda ja seitse neljatkümmend, ja neid olli kakssadda ja wiis wietkümmend laulomeest ja lauolonaest. Nende hobbosid olli seitsesadda ja kuus neljatkümmend: nende hobbo-eeslid kakssadda ja wiis wietkümmend.


text:
Ja monned wannematte peameeste seast andsid senna tö tarwis: Mawallitseja andis warraks tuhhat kuld-tarkemonit, wiiskümmend pekki, wiissadda ja kolmkümmend preestride kube.


text:
Ja monned wannematte peameeste seast andsid selle tö warraks kakskümmend tuhhat kuld-tarkemonit, ja höbbedat olli kakstuhhat ja kakssadda naela.


text:
Ja mis need teised rahwas andsid, olli kakskümmend tuhhat kuld-tarkemonit ja höbbedat kakstuhhat naela, ja kuuskümmend ja seitse preestride kube.


text:
Ja preestrid ja Lewitid ja wärrawa-hoidjad ja lauljad ja mu rahwas ja Netinid ja keik Israel ellasid omma liñnade sees; ja kui seitsmes ku liggi sai, jubba siis ollid Israeli lapsed omma liñnade sees.


text:
Ja keik se rahwas tulli kokko kui üks mees siñna turro peäle, mis weewärrawa ees, ja ütlesid kirjatundia Esrale, et ta piddi toma Mosesse kässoöppetusse ramato, mis Jehowa Israelit olli käsknud.


text:
Ja preester Esra töi sedda kässoöppetust koggodusse ette, nihästi meeste kui naeste ette, ja iggaühhe ette, kes moistis kuulda, essimessel seitsme ku päwal.


text:
Ja ta lugges seält seest se turro ees, mis wewärrawa ees on , kui walge sai polest päwast sadik, meeste ja naeste ja nende ette, kes moistsid; ja keige rahwa körwad ollid tähhele pannemas kässoöppetusse ramato.


text:
Ja kirjatundia Esra seisis ühhe pu kansli peäl, mis seks olli ehhitud, ja temma körwas seisis Mattitja ja Sema, ja Anaja, ja Uria, ja Ilkia, ja Maaseja ta parremal polel; ja temma pahhemal polel Pedaja, ja Misael, ja Malkia, ja Asum, ja Asbaddana, Sekarja, Mesullam.


text:
Ja Esra wöttis ramato keige rahwa silma ees lahti, sest ta seisis körgemal kui keik rahwas; ja kui ta sedda lahti wöttis, seisis keik rahwas püsti.


text:
Ja Esra Kitis Jehowat sedda suurt Jummalat; ja keik rahwas wastasid, ommad käed üllestöstes: Amen, Amen! ja nötkutasid pead ja kummardasid silmili mahha Jehowa ette.


text:
Ja Jesua ja Pani ja Serebja, Jamin, Akkub, Sabtai, Odia, Maaseja, Kelita, Asarja, Josabad, Anan, Pelaja ja Lewitid öppetasid rahwast kässoöppetust, ja rahwas seisis paigal.


text:
Ja nemmad luggesid ramato seest Jummala kässo-öppetust selgeste, ja selletasid sedda ärra, et nemmad moistsid, mis loeti.


text:
Ja Neemia, sesamma kes mawallitseja , ütles, ja preester Esra se kirjatundia ja Lewitid, kes rahwast öppetasid, ütlesid keige rahwale: Sesinnane pääw on pühha Jehowale teie Jummalale; ärge leinage ja ärge nutke; sest keik rahwas nutsid, kui nemmad kässoöppetusse sannad kuulsid.


text:
Ja temma ütles neile: Minge, söge sedda, mis raswane, ja joge maggusat jomaaega ja läkkitage ossa sellele, kennele ep olle ühtegi walmistud: sest se pääw on meie Issandale pühha; ja ärgo olgo teie meel haige, sest # se rööm Jehowa pärrast on teie rammo.


text:
Ja Lewitid käsksid keik rahwast wait olla ja ütlesid: Olge wait, sest se pääw on pühha, ja ärgo olgo teie meel haige.


text:
Ja keik rahwas läks söma ja joma, ja läkkitasid ossa teistele ja piddasid suurt römo: sest nemmad moistsid need sannad, mis neile ollid teäda antud.


text:
Ja teisel päwal tullid jälle keige rahwa wannematte peamehhed kokko, preestrid ja Lewitid kirjatundia Esra jure, et nemmad piddid kässoöppetusse sannad tähhele pannema.


text:
Ja nemmad leidsid kässoöppetusse seest ülleskirjotud , mis Jehowa Mosesse läbbi olli käsknud, et Israeli lapsed piddid seitsmel kuul pühhade aeges lehtmaiade sees ellama;


text:
Ja et nemmad piddid kulutama ja sanna läkkitama keik nende liñnade sisse ja Jerusalemma, ja ütlema: Minge wälja mäggede peäle, ja toge öllipu lehtä ja waikopu okse ja mirtipu lehtä ja palmipute lehtä ja kahherid pude okse, et teie tete lehtmaiad, nenda kui kirjotud on .


text:
Ja rahwas läksid wälja ja töid, ja teggid ennestele lehtmaiad iggaüks omma kattukse peäle, ja omma oue ja Jummala koia oue, ja wee-wärrawa turro peäle ja Ewraimi wärrawa turro peäle.


text:
Ja keik se koggodus, mis wangist olli taggasi tulnud, teggid lehtmaiad ja ellasid lehtmaiade sees, sest Josua Nuni poia aiast tännapäwani es olle Israeli lapsed nenda teinud; ja neil olli wägga suur rööm.


text:
Ja Jummala kässoöppetusse ramatust loeti igga päwa, essimessest päwast wiimsest päwast sadik; ja nemmad piddasid Pühha seitse päwa, ja kahheksamal päwal olli löppetusse-pääw seätud wisi järrele.


text:
Ja sellesinnatse ku neljandamal päwal kolmatküm̃end koggusid Israeli lapsed paastuma ja kottirided selgas, ja nende Pea peäl olli mulda.


text:
Ja Israeli lapsed lahhutasid ennast keige woöra Ma rahwa laste seast, ja nemmad seisid ja tunnistasid ommad pattud ülles ja omma wannematte üllekohhut.


text:
Ja nemmad jäid omma paika seisma, ja luggesid Jehowa omma Jummala kässoöppetusse ramatust kolm tundi, ja kolm tundi tunnistasid nemmad pattud ülles, ja kummardasid Jehowat omma Jummalat.


text:
Ja Jesua ja Pani, Kadmiel, Sebanja, Punni, Serebja, Pani, Kenani läksid ülles Lewitide körge asseme peäle, ja kissendasid sure heälega Jehowa omma Jummala pole.


text:
Ja Lewitid Jesua, ja Kadmiel, Pani, Asabneja, Serebja, Odia, Sebanja, Petaja ütlesid: Touske ülles, kiitke Jehowat omma Jummalat iggaweste iggawesseks aiaks! ja keik kiitko sinno au nimme, mis üllem on kui se keige surem kitus.


text:
Sinna olled sesamma Jehowa, sa üksi; sinna olled teinud taewast, taewaste taewad ja keik nende wägge, Ma ja keik, mis seäl peäl, merred ja keik, mis nende sees, ja sinna pead ka need keik ellus, ja taewa wäed kummardawad sind.


text:
Sinna olled sesamma Jehowa, se Jummal, kes sa Abrami olled ärrawallitsenud ja tedda Urist Kaldea-rahwa liñnast wäljatonud, ja temmale nimme pannud ¤ Abraam.


text:
Ja sa leidsid temma süddant so eest tru ollemast, ja teggid temmaga seädusse, et sa Kanaanide, Ittide, Emoride, ja Perisside, ja Jebuside, ja Kirgaside maad piddid andma, jah! temma suggule andma, # ja olled ommad sannad töeks teinud, sest sa olled öige.


text:
Ja sa näggid meie wannematte willetsust Egiptusses ja kuulsid nende kissendamist körkiatte merre äres.


text:
Ja sa teggid immetähtä ja immeteggusid Warao ja keige ta sullaste ja keige temma Ma rahwa wasto; sest sa teädsid, et nemmad uhked ollid nende wasto: ja olled ennesele nimme teinud, nenda kui tännapä on .


text:
Sest sa olled merd nende ees löhki lönud, ja nemmad läksid kesk merrest läbbi kuiwa peäl, ja nende tagga aiajad olled sa süggawamatte kohtade sisse wiskanud, otsekui kiwwi kange wola wee sisse.


text:
Ja pilwe-sambaga saatsid sa neid päwa aial, ja tulle-sambaga öse, et sa neile piddid walget teggema se te peäl, mis nemmad piddid käima.


text:
Ja Sinai mäe peäle tullid sa mahha, ja räkisid nendega taewast, ja andsid neile öiged kohtoseädussed ja tössised kässoöppetussed, head seädmissed ja kässud.


text:
Ja omma pühha hingamisse-päwa andsid sa neile teäda, ja andsid neile kässud ja seädmissed ja kässoöppetust omma sullase Mosesse läbbi.


text:
Ja taewast andsid sa neile nende nälja pärrast leiba , ja kaljust ¤ saatsid sa neile wet wälja nende janno pärrast, ja ütlesid neile, et nemmad piddid tullema se Ma pärrima, mis pärrast sa olled omma kät wandudes üllestöstnud, et sa neile sedda piddid andma.


text:
Ja nemmad törkusid kuuldes ja ei tulletand sinno immelikkuid asjo mitte mele, mis sa neile teinud, ja nemmad läksid kangekaelseks, ja ommas wastopannemisses töstsid nemmad ennesele pealikko, et nemmad piddid taggasi minnema omma orja-pölwe: agga sinna olled Jummal kes paljo andeks annab, üks armolinne ja hallastaja, pitka melega ja rikkas heldussest, ja ei jätnud neid mitte mahha.


text:
Ja et nemmad kül ennestele ühhe wallatud wassika teggid , ja ütlesid: Se on sinno Jummal, kes sind Egiptussest on üllestonud; ja teggid sured laimamissed:


text:
Et sinna siiski ei jätnud neid körbe mahha omma sure hallastusse pärrast: pilwe-sammas ei lahkund neist mitte ärra päwa aial, neid tee peäle juhhatamast, egga tulle sammas öse, neile walget teggemast seäl tee peäl, mis nem̃ad käisid.


text:
Ja sa andsid neile omma hea waimo neid targaks tehha, ja omma manna ei keelnud sa neid mitte sömast, ja wet andsid sa neile nende janno tarwis.


text:
Ja nellikümmend aastat toitsid sa neid körbes, neil polnud pudo ei ühhestki asjast : nende rided ei saand wannaks, egga nende jallad paisend.


text:
Ja sa andsid nende kätte kunningrigid ja paljo rahwast, ja jaggasid neile keik Ma nurgad ärra, et nemmad Sihoni maad ja Esboni kunninga maad ja Ogi Pasani kunninga maad pärrisid.


text:
Ja nende lapsi andsid sa neile ni paljo kui taewa tähhed , ja wisid neid siñna male, kuhho sa olled nende wannemad käsknud tulla sedda pärrima.


text:
Ja nende lapsed tullid ja pärrisid sedda maad, ja sa allandasid nende ees Kanaani-rahwast , kes seäl maal ellasid, ja andsid neid ärra nende kätte, ja nende kuñingad ja selle Ma rahwast, et nemmad piddid nendega teggema ennese mele järrele.


text:
Ja nemmad said tuggewad liñnad kätte ja wäggewat maad, ja pärrisid koiad, mis ollid täis keiksuggust head, wäljaraiutud kaewud, winamäed ja öllipu-aiad ja wiljalissed puud ja neid paljo; ja nemmad söid ja nende köht sai täis, ja said lihhawateks ja ellasid ellaste so sure headuste läbbi.


text:
Ja nemmad teggid wasto oksa ja pannid sinno wasto, ja wiskasid sinno kässoöppetust omma selja tahha, ja tapsid so prohwetid, kes neid kowwaste maenitsesid, et nemmad sinno pole neid piddid pöörma: agga nemmad teggid paljo so teotamisseks.


text:
Sepärrast andsid sa neid nende waenlaste kätte, kes neile kitsast kätte teggid, ja sel aial, kui neil kitsas kä, kissendasid nemmad sinno pole, ja sa kuulsid taewast, ja andsid neile omma wägga sure hallastusse pärrast ärrapeästjad , ja need peästsid neid ärra nende waenlaste käest.


text:
Ja kui nemmad said hingada, siis wötsid nemmad jälle kurja tehha sinno ees, ja sa jätsid neid nende waenlaste kätte, et nemmad nende ülle said wallitseda; ja nemmad kissendasid jälle so pole, ja sinna kuulsid taewast ja peästsid neid ärra om̃a hallastusse pärrast mitmel aial.


text:
Ja sa maenitsesid neid kowwaste, et sa neid piddid pöörma omma kässoöppetusse pole: agga nemmad ollid uhked ja ei kuulnud mitte so käsko, ja so kohtoseäduste wasto teggid nemmad patto, kui innimenne neid peab, siis ellab ta nende läbbi: ja ommad Ollad wötsid nemmad alt ärra, ja läksid kangekaelseks ja ei kuulnud mitte.


text:
Ja sa kannatasid nendega mitto aastat, ja maenitsesid neid kowwaste omma Waimoga omma prohwetide läbbi: agga nemmad ei wötnud mitte kuulda, sepärrast andsid sa neid teiste made rahwa kätte.


text:
Agga omma wägga sure hallastusse pärrast ei teind sa otsa peäle egga jätnud neid mahha: sest sa olled üks armolinne ja hallastaja Jummal.


text:
Ja nüüd meie Jummal, sinna suur wäggew Jummal ja kes kartusse wäärt, kes seädust ja heldust peab, ärgo olgo sinno ees pissut keik se äppardus, mis meile on juhtund, meie kunningattele, meie würstidele ja meie preestridele ja meie prohwetidele ja meie wañemille ja keige so rahwale, Assuri kunningatte aiast täñapäwani.


text:
Agga sa olled öige keige se pärrast, mis meie peäle tulnud, sest sa olled teinud mis öigus, agga meie olleme öälaste teinud.


text:
Ja meie kunningad, meie würstid, meie preestrid ja meie wannemad ep olle mitte so kässoöppetust möda teinud, ja ei pannud tähhele sinno käskusid ja so tunnistussi, mis sa nende seas olled lasknud tunnistada.


text:
Ja nemmad ep olle sind mitte teninud ommas kunningrikis, egga so suurte hea annette sees, mis sa neile annud, egga seäl laial ja wäggewal maal, mis sa nende kätte olled annud, ep ollegi ennast mitte ennese kurjest teggudest pöörnud.


text:
Wata, meie olleme nüüd sullased, ja seäl maal, mis sa meie wañemattele olled annud, et nemmad piddid temma wilja ja ta headussest söma, wata, meie olleme nüüd sullased.


text:
Ja se Ma sadab paljo wilja neile kunningattele, kedda sa meie pattude pärrast meie ülle olled pannud, ja nemmad wallitsewad meie ihho ülle ja meie lojuste ülle omma mele pärrast, ja meil on wägga kitsas kä.


text:
Ja keige se asja pärrast teme meie kindla seädusse ja kirjotame; ja pitseriga kinnitamas on siin meie würstid, meie Lewitid, meie preestrid.


text:
Ja teised rahwas preestrid, Lewitid, wärrawa-hoidjad, lauljad, Netinid ja iggaüks, kes olli ärralahhutud nende made rahwa seltsist Jummala kässoöppetusse pole, nende naesed, nende poiad ja nende tütred, iggaüks, kes kässo teädis ja moistis;


text:
Need kinnitasid ennast omma wendadega, omma suresuggustega, et nemmad ärrawañnutamisse ja wandega eñeste peäle wotsid, Jummala kässoöppetusse järrel käia, mis Mosesse Jummala sullase läbbi antud, ja katsuda tehha keik Jehowa om̃a Issanda käskude ja ta kohtoseäduste ja temma seädmiste järrele.


text:
Ja et meie ei piddand omma tütrid mitte andma teise Ma rahwale, egga nende tütrid omma poegadele wötma.


text:
Ja kui se Ma rahwas towad kauba ja keiksuggust wilja hingamisse-päwal müa, siis ei tahha meie mitte sedda wötta ei hingamisse-päwal egga mu pühhal päwal, ja tahhame seitsmel aastal maad mahhajätta ja keige wölla ramatud.


text:
Ja meie teggime ennestele käskusid, ja pannime ennestele peäle kolmat sekli ossa aasta kohta, meie Jummala koia tenistusse tarwis;


text:
Leiwaks, mis laudade peäle seäti, ja allati roa-ohwriks ja allati pölletamisse-ohwriks hingamisse-päiwil, nore ku, mu seätud pühhade päiwil, ja pühha asjade ja patto-ohwride tarwis, misga Israeli eest ärraleppitamist woib tehha, ja keige mu meie Jum̃ala koia teggemisse tarwis.


text:
Ja meie, need preestrid, Lewitid ja mu rahwas heitsime liisko pude tomisse pärrast, et meie sedda omma Jummala koia tarwis piddime saatma omma wannematte perresid möda, igga aasta omma seätud aial, et sedda woiks süta pöllema Jehowa meie Jum̃ala altari peäl, nenda kui kässoöppetusse on kirjotud.


text:
Ja et meie piddime igga aasta wima om̃a Ma essimest udist wilja, ja keiksuggu essimest udist wilja keikist puist Jehowa koia jure.


text:
Ja et meie piddime om̃ad essimessed poeglapsed ja omma lojuste essimest issast suggu , nenda kui kässoöppetussesse kirjotud, ja omma weiste essimessed härrik-wassikad ja omma puddolojuste essimessed issased talled toma om̃a Jummala koia jure preestridele, kes meie Jummala koias teniwad.


text:
Meie tahhame ka omma uudse wilja essimest taigna ja omma üllestöstmisse-ohwrid ja keigesugguse pu, wärske wina ja ölli wilja wia preestridele omma Jummala koia kambride sisse, ja omma Ma kümnest Lewitidele, ja Lewitid peawad kümnest kogguma keikist liñnadest, kus meie maad prugime.


text:
Ja üks preester Aaroni suggust peab Lewitide jures ollema, kui Lewitid kümnest kogguwad, ja Lewitid peawad kümnest ommast kümnessest ülleswima meie Jummala koia jure nende warrandusse koia kambride sisse.


text:
Sest Israeli lapsed ja Lewi lapsed peawad wilja, wärsket wina ja ölli üllestöstmisse-ohwri wima kambride sisse: sest seäl on need pühha paiga riistad ja need preestid, kes teniwad, ja wärrawa-hoidjad ja lauljad; ja meie ei tahha mitte omma Jummala kodda mahhajätta.


text:
Ja rahwa würstid ellasid Jerusalemmas, ja teised rahwas heitsid liisko, et nem̃ad piddid saatma ühhe mehhe kümnest, Jerusalemma pühha liñna ellama, ja ühheksa ossa teiste liñnadesse.


text:
Ja need on selle rigi peamehhed, kes Jerusalemmas ellasid, ja Juda liñnade sees ellasid iggaüks ommas pärrandusses omma liñnade sees: Israeli rahwas, need preestrid, ja Lewitid, ja Netinid, ja Salomoni sullaste lapsed.


text:
Ja Jerusalemmas ellasid monned Juda lastest, ja monned Penjamini lastest; Juda lastest Peretsi soust Ataja Usia poeg, kes Sekarja poeg, kes Amarja poeg, kes Sewatja poeg, kes Maalaleli poeg.


text:
Ja Maaseja Paruki poeg, kes Kollose poeg, kes Asaja poeg, kes Adaja poeg, kes Jojaribi poeg, kes Sekarja poeg, kes Siloni poeg.


text:
Keik Peretsi lapsi, kes Jerusalemmas ellasid, neid olli nellisadda ja kahheksa seitsmetküm̃end, wahwat meest.


text:
Ja need on Penjamini lapsed: Sallu, kes Mesullami poeg, kes Joedi poeg, kes Pedaja poeg, kes Kolaja poeg, kes Maaseja poeg, kes Itieli poeg, kes Jesaja poeg.


text:
Seraja Ilkia poeg, kes Mesullami poeg, kes Sadoki poeg, kes Merajoti poeg, kes Ahitubi poeg, Jummala koia würst.


text:
Ja nende wende, kes selle koia teggemist teggid, neid olli kahheksasadda ja kaks kolmatkümmend; ja Adaja Jeroami poeg, kes Pelalja poeg, kes Amtsi poeg, kes Sekarja poeg, kes Passuri poeg, kes Malkia poeg.


text:
Ja temma wende, kes wannematte peamehhed, neid olli kakssadda ja kaks wietküm̃end; ja Amassai Asareli poeg, kes Ahsai poeg, kes Mesillemoti poeg, kes Immeri poeg.


text:
Ja nende wende, kes wäggewad wahwad, neid olli sadda ja kahheksa kolmatkümmend, ja nende üllewataja olli Sabdiel Kedolimi poeg.


text:
Ja Mattanja Mika poeg, kes Sabdi poeg, kes Asawi poeg, olli se peamees, kes hakkas tänno teggema palwes, ja Pakbukja se teine ta wendade seast, ja Abda Sammua poeg, kes Kalali poeg, kes Jebutuni poeg.


text:
Ja wärrawa-hoidjaid ollid Akkub, Talmon ja nende wende, kes wärrawatte wahhid ollid, neid olli sadda ja kaks kahheksatkümmend.


text:
Ja teised Israeli-rahwas , preestrid ja Lewitid ollid keikide Juda liñnade sees, iggaüks ommas pärris-ossas.


text:
Ja Lewitide üllewaatja Jerusalemmas olli Usi Pani poeg, kes Asabja poeg, kes Mattanja poeg, kes Mika poeg: Asawi lastest ollid lauljad Jummala koia teggemisse kohhal.


text:
Sest nende pärrast olli kunninga käsk ja üks kindel seädus lauljatte pärrast, mis iggapäise ossa ommal päwal piddi ollema .


text:
Ja Petaja Mesesabeli poeg Sera lastest, kes Juda poeg, se olli kunninga kässil keikis asjus Juda rahwa pärrast.


text:
Ja küllade sees omma wäljade jures ellasid monned Juda laste seast Kirjatarbas ja ta wähhematte liñnade sees, ja Tibonis ja ta wähhematte liñnade sees, ja Jekabseelis ja ta küllade sees,


text:
Sanoas, Adullamis ja nende küllade sees, Lakisis ja ta wäljade peäl, Asekas ja ta wähhematte liñnade sees; ja nemmad löid leri ülles Peersebast Innomi orrust sadik.


text:
Ja need on need preestrid ja Lewitid, kes ollid Serubbabeli Sealtieli poiaga ja Jesuaga üllestulnud: Seraja, Jirmeja, Esra,


text:
Ja Lewitid ollid Jesua, Pinnui, Kadmiel, Serebja, Juda, Mattanja; se olli ülle tänno-teggemisse, temma ja ta wennad.


text:
Lewitid: nende wannematte peamehhed on Eljasibi, Jojada ja Joanani ja Jaddua päiwil ülleskirjotud, ja preestrid Tarjawesi Persia kunninga wallitsussest sadik.


text:
Lewi lapsed, kes wannematte peamehhed, on ülleskirjotud aia-ramatusse Eljasibi poia Joanani aiast sadik.


text:
Ja Lewitide peamehhed ollid Asabja, Serebja ja Jesua Kadmieli poeg, ja nende wennad nende kohhal kiitmas ja tännamas Jummala mehhe Taweti kässo järrele, et nemmad korra pärrast piddid wahtis ollema.


text:
Mattanja ja Pakbukja, Obadja, Mesullam, Talmon, Akkub, nemmad piddasid kui wärrawa-hoidjad wahti wärrawatte warrandusse kambride jures.


text:
Need ollid Jotsadaki poia Jesua poia Jojakimi päiwil, ja Mawallitseja Neemia ja preestri ja kirjatundia Esra päiwil.


text:
Ja Jerusalemma müri pühhitsemisse tarwis otsisid nemmad Lewitid ülles keikist nende paikust, et nemmad neid piddid Jerusalemma wima, sedda pühhitsemist ja römo piddama, ja sedda tännamisse ja laulmissega, wasktrummide, nablimängide ja kanneltega.


text:
Ja lauljatte lapsed tullid kokko ni hästi laggeda Ma peält Jerusalemma ümberkaudo kui Netowatide külladest,


text:
Kilgali koiast, ja Keba ja Asmaweti wäljade peält: sest need lauljad ollid ennestele küllasid ehhitand Jerusalemma ümberkaudo.


text:
Ja ma käsksin Juda würstid üllesminna müri peäle, ja pannin seisma kaks suurt tänno-seltsi, kes piddid käima müri peäl parramat kät sittawärrawa pool.


text:
Ja preestride poegadest käisid trumpetidega Sekarja Jonatani poeg, kes Semaja poeg, kes Mattanja poeg, kes Mikaja poeg, kes Sakkuri poeg, kes Asawi poeg.


text:
Ja temma wennad Semaja ja Asarel, Milalai, Kilalai, Maai, Netanel ja Juda, Anani, Taweti se Jummala mehhe mängi-riistadega; ja kirjatundja Esra nende ees.


text:
Ja kaewowärrawa pole, mis nende kohhal, läksid nemmad ülles Taweti liñna treppa möda, kust üllesminnakse müri peäle, ja seält Taweti koia körwast weewärrawast sadik hommiko pole.


text:
Ja teine tänno-selts se läks teile pole, ja minna ta järrele ja pool rahwast, mis müri peäl pets ahjude tornist möda laiast mürist sadik.


text:
Ja Ewraimi wärrawast möda ja wanna wärrawa pole, ja kalla wärrawa ja Ananeli torni ja Mea torni pole lamba wärrawast sadik; ja nemmad jäid seisma wahhi wärrawasse.


text:
Ja Maaseja, ja Semaja, ja Eleasar, ja Ussi, ja Joanan, ja Malkia, ja Elam, ja Aser, ja lauljad teggid heält, ja Iisraja olli üllewataja.


text:
Ja selsammal päwal ohwerdasid nemmad sured ohwrid ja ollid röömsad, sest Jummal olli neid römustand sure römoga, ja naesed ja lapsed ollid ka röömsad, ja Jerusalemma rööm sai kuuldud kaugele male.


text:
Ja sel päwal seäti mehhi kambride ülle warranduste pärrast üllestöstmisse-ohwride pärrast, essimesse uudse wilja pärrast ja kümneste pärrast, et nemmad piddid siñna sisse kokko pannema liñnade wäljade peält keik sedda ossa, mis kässoöppetusses seätud preestridele ja Lewitidele: sest nende preestride ja Lewitide pärrast, kes seäl ammetis seisid, ollid Juda-rahwas röömsad.


text:
Sest nemmad teggid ärra omma Jummala teggemist ja puhhastamisse teggemist; nendasammote lauljad ja wärrawa-hoidjad Taweti ja temma poia Salomoni kässo järrele.


text:
Sest jubba wannast Taweti ja Asawi aial ollid lauljattel peamehhed, ja kitusse- ja tänno-laulud Jummalale.


text:
Ja keik Israeli-rahwas andsid Serubabeli aial ja Neemia aial, mis lauljattele ja wärrawa-hoidjattele olli seätud, iggapäwast ossa ommal päwal; ja nemmad pühhitsesid sedda Lewitidele, ja Lewitid pühhitsesid sedda Aaroni lastele.


text:
Sel päwal loeti Mosesse ramatust rahwa kuuldes, ja leiti seält seest kirjotud ollemast, et Ammoni- ja Moabi-rahwas ei piddand ellades Jummala koggodusse sisse tullema.


text:
Sest et nemmad Israeli laste ette ei joudnud leiwa ja weega, ja et nemmad nende wasto palkanud Pileami , neid ärrawanduda: agga meie Jummal pöris se ärrawandumisse önnistamisseks.


text:
Ja se sündis, kui nemmad se kässoöppetusse kuulsid, siis lahhutasid nemmad keik teist suggu rahwast Israelist ärra.


text:
Ja olli temmale sure kambri teinud; ja senna ollid nemmad ennemuiste pannud roa-ohwrid, wiroki ja need riistad, ja wilja, wärske wina ja ölli kümnest, mis kästud anda Lewitidele, ja lauljattele ja wärrawa-hoidjattele, ja preestride üllestöstmisse-ohwrid.


text:
Agga keik se asja jures ep olnud ma mitte Jerusalemmas, sest Artasasta Pabeli kunninga teisel aastal neljatkümmend läksin ma kunninga jure, ja ühhe aasta pärrast pallusin ma lubba kunninga käest,


text:
Ja ma tullin Jerusalemma ja tundsin sedda pahha asja, mis Eljasib Tobia pärrast olli teinud, et ta temmale olli kambri Jummala koia oue teinud.


text:
Ja käsksin need kambrid puhtaks tehha, ja wisin jälle senna sisse Jummala koia riistad, roa-ohwrid ja wiroki.


text:
Siis sain ma teäda, et Lewitidele ossa kätte ei antud, sepärrast ollid nemmad ärrakargand iggaüks omma pöllo kallale, need Lewitid ja lauljad, kes teggemist piddid teggema.


text:
Agga minna riidlesin üllemattega ja ütlesin: Mikspärrast on Jummala kodda mahhajäetud? Ja ma koggusin neid kokko ja pannin neid nende ammeti peäle.


text:
Ja ma pannin warrandusse-hoidjaks warrandusse ülle preestri Selemja, ja kirjatundja Sadoki, ja Pedaja Lewitide seast, ja nende kässile Anani Sakkuri poia, kes Mattanja poeg; sest neid arwati ustawad ollewad , ja nende kohhus olli omma wendadele jaggada.


text:
Mötle mo Jummal, minno peäle se asja pärrast, ja ärra kustuta mitte ärra mo heateggemissi, mis ma teinud omma Jummala koia tarwis ja temma teggemisse tarwis.


text:
Neil päiwil näggin ma Juda seas neid, kes hingamisse-päwal surro-törred tallasid, ja kes wilja wihhud töid ja eeslide peäle koormad pannid, ja ka wina ja wigimarjo ja keiksuggust koorma Jerusalemma sisse wisid hingamisse-päwal; ja ma maenitsesin neid kowwaste sel päwal, kui nemmad keiksuggu wilja müsid.


text:
Ja Tirusse-rahwas ellasid seäl, kes kalla ja keiksuggust kaupa töid, ja müsid Juda ja Jerusalemma rahwale hingamisse-päwal.


text:
Siis riidlesin minna Juda suurtsuggu rahwaga, ja ütlesin neile: Mis pahha assi se on, mis teie tete, et teie hingamisse-päwa ärra teotate?


text:
Eks teie wannemad olle nenda teinud, ja meie Jummal on lasknud keik sedda önnetust meie peäle ja sesinnatse liñna peäle tulla; ja teie kaswatate kange wihha Israeli peäle, hingamisse-päwa ärra teotades.


text:
Ja se sündis, kui Jerusalemma wärrawis pimme sai hingamisse-päwa wasto, siis käsksin minna, et wärrawad piddid lukko pandama, ja ütlesin, et nemmad neid ei piddand mitte lahti teggema enne kui pärrast hingamisse-päwa; ja pannin monned omma sullastest wärrawatte jure seisma, et ei piddand ühtegi koorma hingamisse-päwal sissetullema.


text:
Siis jäid kaupmehhed ja kes keiksuggust kaupa müsid, öseks Jerusalemma wärrawa tahha üks ehk kakskord.


text:
Siis maenitsesin ma neid kowwaste ja ütlesin nende wasto: Miks teie jäte öseks müri tahha? kui teie sedda teist korda tete, siis tahhan ma kät teie külge pista. Sest aiast ei tulnud nemmad mitte hingamisse-päwal.


text:
Ja ma ütlesin Lewitidele, et nemmad piddid ennast puhhastama ja tullema wärrawad hoidma, et pühha pääw saaks pühhitsetud. Minno Jummal, mötle ka se asja pärrast mo peäle, ja anna mulle armo omma rohke heldusse pärrast.


text:
Ja nende lapsed räkisid poolt Asdodi keelt, ja ei moistnud Juda keelt räkida, waid iggaühhe rahwa keelt möda.


text:
Ja ma riidlesin nendega ja wandusin neid ärra, ja peksin monned mehhed neist, ja kiskusin nende karwad wälja, ja pannin neid wanduma Jummala jures ööldes : Teie ei pea mitte ommad tütrid nende poegadele andma, egga nende tütrist omma poegadele egga ennestele naesiks wötma.


text:
Eks Salomon Israeli kunningas olle se läbbi patto teinud? et kül mitme rahwa seas ep olnud kunningast, kes temma sarnane, ja ta olli ka armas omma Jummala melest , et Jummal tedda keik Israeli ülle kunningaks töstis; ka tedda saatsid woöra Ma naesterahwas patto teggema.


text:
Kas meie siis peaksime teie sanna kuulma, et meie sedda suurt pahha asja teeksime, omma Jummala wasto wallatust tehhes, et meie woöra Ma naesterahwast naesiks wöttaksime.


text:
Ja üks üllema preestri Eljasibi poia Jojada poegadest olli Sanballati Oronimehhe wäimees; agga ma aiasin tedda ennese jurest ärra.


text:
Mo Jummal, mötle nende peäle, et nemmad se preestri-ammeti, ja preestri-ammeti ja Lewitide seädust on ärrateotanud.


text:
Nenda puhhastasin minna neid keigest woörast suggust, ja seädsin wahhi-korrad preestridele ja Lewitidele, iggameest omma tö kallale.


text:
Ja pude tomisse tarwis seätud aial, ja essimesse uudse wilja tarwis. Minno Jummal mötle mo peäle mo heaks.


text:
JA se sündis Ahaswerusse aial (se on sesamma Ahaswerus, kes wallitses India-maalt Mora-maast sadik ülle seitsme rigi kolmatkümmend peäle saa.)


text:
Neil päiwil, kui kunningas Ahaswerus istus omma kunningrigi aujärje peäl, mis Susanis kunninglikkus koias olli,


text:
Omma wallitsusse kolmandamal aastal teggi ta jodud keikile omma würstidele ja omma sullastele: Persia ja Meda söawäe pealikkud, suured issandad ja rikide würstid ollid tem̃a ees,


text:
Et ta omma kunningrigi au rikkust ja omma surusse kallist illo piddi üllesnäitma, mitto päwa ehk sadda ja kahheksakümmend päwa.


text:
Ja kui need päwad täis said, teggi kunningas jodud keige rahwale, mis Susanist kunninglikkust koiast leiti, ni hästi suremattele kui wähhemattele seitse päwa kunninga koia rohho-aia oues.


text:
Seäl ollid walged, rohhilissed ja walwaka-sinnised tekkid, kalli linnaste ja purpuri-puñaste paelade külge ömmeltud höbbe-röngaste sees ja marmori-kiwwi sammaste peäl; need söma-pingid ollid kullast ja höbbedast, punnase ja walge ja klasi-karwa ja musta marmori-kiwwi pörmando peäl.


text:
Ja jua anti kuld-riistade seest, ja need riistad ollid monnesuggused, ja kunninglikko wina olli paljo kunninga joudo möda.


text:
Ja jomisse pärrast olli nenda kästud, et ükski ei piddand keddagi sundima, sest kunningas olli keikile omma koia üllemattele nenda kinnitand, et nemmad iggaühhe mele pärrast piddid teggema.


text:
Wasti se kunninga-em̃and teggi ka jodud naesterahwale kunninglikkus koias, mis kunninga Ahaswerusse pärralt olli.


text:
Seitsmel päwal, kui kunninga südda winast römus olli, ütles ta Meumani, Pista, Arbona, Pigta ja Abagta, Setari ja Karkasi, nende seitsme üllema teenri wasto, kes kunningast Ahaswerust allatsi tenisid,


text:
Et nemmad piddid kunninga-emmanda Wasti kunninga ette toma kunninglikko kroniga, et temma rahwale ja würstidele temma illo piddi näitma, sest ta olli illusa näoga.


text:
Agga kunninga-emmand Wasti törkus tulles kunninga sanna peäle, mis üllematte teenride kä olli; siis wihhastas kunningas wägga ja temma tulline wihha pölles temma sees.


text:
Ja kunningas ütles neile tarkadele, kes moistsid, mis ommal aial tarwis, (sest nenda aeti kunninga asjad keikide ees, kes kässo- ja kohtoasjad moistsid.


text:
Ja need keigelähhemad temma jures ollid Karsena, Setar, Admata, Tarsis, Meres, Marsena, Memukan, seitse Persia- ja Meda-ma würsti, kes ikka kunninga silmad näggid, kes istsid üllemas paikas kunningrikis.)


text:
Mis piddi tehtama kässo järrele kunninga-emmanda Wastiga, sest et ta mitte teinud kunninga Ahaswerusse sanna järrele, mis üllematte teenride kä.


text:
Siis ütles Memukan kunninga ja würstide ette: Kunninga-em̃and Wasti ep olle mitte ükspäinis kunninga wasto üllekohto teinud, waid ka keige würstide ja keige rahwa wasto, kes keik kunninga Ahaswerusse rikide sees on.


text:
Sest kunninga-emmanda tö saab teäda keige naestele, et nemmad ommad mehhed ka wötwad ärrapölgada ommas meles ja öölda: Kunningas Ahaswerus käskis ennese ette tua kunninga-emmanda Wasti, agga temma ei tulnud mitte.


text:
Ja selsinnatsel päwal woiksid Persia ja Meda würsti-emmandad keige kunninga würstide wasto nenda ka öölda, kui nemmad sedda kunninga-emmanda tö kuulwad; siis saab sedda ärrapölgmist ja suurt wihha kül.


text:
Kui se kunninga melest hea on, et üks kunninglik kässo-sanna temma käest wäljatulleks ja saaks kirjotud Persia ja Meda käskude ramatusse, mis ükski ei pea ülleastuma: et Wasti mitte ei pea kunninga Ahaswerusse silma ette tullema; ja kuñingas andko temma kunninglikko au temma liggimessele, kes parrem tedda.


text:
Kui nenda kunninglik käsk, mis ta lasseb tehja, saab kuulda keik tem̃a kunningrikis, (sest se on suur) siis wötwad keik naesed om̃a meestele au tehha nihästi suremad kui wähhemad.


text:
Ja läkkitas ramatud keik kunninga rikidele, iggaühhe rigile temma kirja järrele ja iggaühhe rahwale temma kele järrele, et iggamees piddi kui würst ollema ommas koias, ja räkima omma rahwa keelt.


text:
Pärrast sedda, kui se olli sündind, kui kunninga Ahaswerusse tulline wihha jahtund, mötles temma Wasti peäle ja se peäle, mis ta teinud, ja se peäle, mis tem̃a peäle olli moistetud.


text:
Siis ütlesid kunninga nored mehhed, kes tedda tenisid: Otsigo nemmad kunningale tüttarlapsed, kes neitsid on illusa näoga.


text:
Ja kunningas pango üllewatajad keik omma kunningrigi rikide sisse, et nemmad kogguwad keik tüttarlapsed, kes neitsid illusa näoga Susani kunninglikko kotta naesterahwa kotta, Egai kunninga üllema teenri kä alla, kes naesterahwast hoiab, ja temma andko neile sedda,misga nemmad ennast woiwad kassida.


text:
Ja se tüttarlaps, mis kunninga melest hea, sago kunninga-emmandaks Wasti assemele; ja se saña olli hea kunninga melest, ja ta teggi nenda.


text:
Üks Judamees olli Susanis kunninglikkus koias, Mordekai nimmi Jairi poeg, kes Simei poeg, kes Kisi poeg, kes Jeminimees,


text:
Kes Jerusalemmast olli wangi ärrawidud nende wangidega, mis wangi widi Jekonja Juda kunningaga, kedda Nebukadnetsar Pabeli kunningas olli wangi winud.


text:
Ja ta kaswatas ülles Adassa, se on Ester, omma suggulasse tüttart, sest temmal ep olnud issa egga emma; ja se tüttarlaps olli illusa jummega ja illusa näoga: ja kui ta issa ja emma ärrasurrid, siis wöttis tedda Mordekai ennesele tütreks.


text:
Ja se sündis, kui kunninga sanna ja temma käsk kuuldi, ja kui paljo tüttarlapsi kogguti Susani kunninglikko kotta Egai käe alla, siis woeti ka Estrit kunninga kotta Egai käe alla, kes naesterahwast hoidis.


text:
Ja se tüttarlaps olli temma melest hea, ja ta leidis heldust temma eest, ja temma satis ruttuste temmale, misga ta ennast piddi kassima, ja andis temmale ta toidusse-ossa ja kunninga koiast seitse ümmardajat, mis kölbasid temmale anda; ja panni tedda ja temma ümmardajad parrema paika, mis naesterahwa koias.


text:
Ester ei räkind ülles omma rahwast egga omma suggulaste seltsi, sest Mordekai olli tedda käsknud, et ta ei piddand sedda täetama.


text:
Agga Mordekai köndis igga päwa naesterahwa koia oue ees, et ta piddi teäda sama, kas Estri kässi piddi hästi käima, ja mis temmale piddi sündima.


text:
Ja kui iggaühhe tüttarlapse kord kätte tulli, et ta kunninga Ahaswerusse jure piddi tullema, kui temmale kaksteistkümmend kuud otsa said naesterahwa seätud wisi järrele (sest nenda said nende kassimisse päwad täide, kuus kuud mirri ölliga, ja kuus kuud kalli rohtudega ja naesterahwa kassimissega;)


text:
Ja nenda läks se neitsit kunninga jure; kedda ta ial ütles, sedda anti temmale, et ta sellega piddi naesterahwa koiast kunninga kotta minnema.


text:
Öhto läks temma sisse ja hom̃iko tulli ta taggasi teise naesterahwa kotta, Saasgasi kunninga üllema teenri käe alla, kes need liad naesed hoidis; se ei tulnud ennam kunninga jure, enne kui kunningas tedda tahtis ja tedda nimme pärrast kutsuti.


text:
Kui nüüd Estri Abihaili, Mordekai suggulase tütre (kes tedda ennesele tütreks wötnud) kord tulli, et ta kunninga jure piddi minnema, ei küssind ta middagi muud, kui mis Egai kunninga üllem tener ütles, kes naesterahwast hoidis: agga Ester leidis armo keikide eest,kes tedda näggid.


text:
Ja Estrit woeti kunninga Ahaswerusse jure tem̃a kunninglikko kotta kümnemal kuul, se on Tebeti ku, temma kunninrigi seitsmel aastal.


text:
Ja kunningas armastas Estrit ennam kui keik naesterahwast, ja ta leidis armo ja heldust temma eest ennam, kui keik teised neitsid; ja temma panni kunninglikko kroni temma pähhä, ja töstis tedda kunninga-emmandaks Wasti assemele.


text:
Ja kunningas teggi sured jodud keikile omma würstidele ja omma sullastele, ühhed jodud Estri pärrast; ja jättis maksud järrele rikidele, ja jaggas andid wälja kunninga joudo möda.


text:
Ester ei täetanud omma suggulaste seltsi egga omma rahwast, nenda kui Mordekai tedda olli käsknud: sest Ester teggi Mordekai sanna möda nendasammote kui siis, kui ta temma kaswatik olli.


text:
Neilsammul päiwil, kui Mordekai kunninga wärrawa suus istus, wihhastasid Pigtan ja Teres kaks kunninga üllemat teenrit neist, kes läwwe-hoidjad ollid, wägga, ja püüdsid kät kunningas Ahaswerusse külge pista.


text:
Ja sedda nou sai Mordekai teäda, kes sedda Estrile kunninga-emmandale teäda wiis, ja Ester räkis sedda kunningale Mordekai nimmel.


text:
Kui se asja järrele kulati ja sedda leiti nenda ollemast, siis said nemmad mollemad pu külge podud, ja se on kirjotud se aia-ramato sisse kunninga ette.


text:
Pärrast sedda kui se olli sündinud, teggi kunningas Ahaswerus Amani Medata poia Agagi soust sureks, ja üllendas tedda ja panni temma aujärre ülle keige würstide, kes temma jures.


text:
Ja keik kunninga sullased, kes kunninga wärrawas ollid, heitsid pölweli mahha ja kummardasid Amani ette, sest nenda olli kunningas temma pärrast käsknud; agga Mordekai ei heitnud mitte pölweli mahha egga kummardanud.


text:
Siis ütlesid kunninga sullased, kes kunninga wärrawas ollid, Mordekaile: Miks sinna kunninga kässo ülle astud?


text:
Ja se sündis, kui nemmad sedda ta wasto igga päwa ollid üttelnud, ja temma ei wötnud neid kuulda, siis räkisid nemmad sedda Amanile ülles, et nemmad saaksid näha, kas Mordekai könned temmale piddid korda minnema; sest ta olli neile üllesräkind, eñast Judimehhe ollewad.


text:
Ja Aman näggi, et Mordekai pölweli mahha ei heitnud, egga temma ette kummardand, ja Aman sai täis tullist wihha.


text:
Agga se polnud middagi temma melest, et ta Mordekai külge ükspäinis piddi kät pistma, (sest nemmad ollid Mordekai rahwast temmale üllesräkinud) sepärrast püdis Aman keik Judid ehk Mordekai rahwast, mis keik Ahaswerusse kunningrikis olli, ärrakautada.


text:
Essimessel kuul, se on Nisani ku, kahheteistkümnemal kunninga Ahaswerusse aastal, heideti Puur, se on liisko, Amani eest igga päwa, ja essimessest kuust kahhestteistkümnemast kuust sadik, se on Adari ku.


text:
Ja Aman ütles kunninga Ahaswerusse wasto: Üks rahwas on, mis laiale pillatud ja ärralahhutud teise rahwa seas keige so kunningrigi rikide sees: ja nende kässud on teist wisi kui keige mu rahwa, ja nemmad ei te mitte kunninga käskude järrele: sepärrast ep olle sest kunningalle kasso neid ellusse jätta.


text:
Kui se kunninga melest hea on, siis kässi kirjotada, et neid peab ärrahukkama, siis tahhan ma kümme tuhhat talenti höbbedat wagida nende kätte, kes need asjad aiawad, et nemmad sedda wiwad kunninga warranduste sekka.


text:
Siis wöttis kunningas omma sörmust ärra omma käe peält, ja andis sedda Amanile Medata poiale Agagi soust, Judide waenlasele.


text:
Ja kunningas ütles Amanile: Se höbbe olgo sulle antud, ja se rahwas, et sa temmaga teed, mis so melest hea on.


text:
Siis said kunninga kirjotajad kutsutud kolmeteistkümnemal essimesse ku päwal, ja sai kirjotud keik sedda möda, kui Aman käskis kunninga üllematte würstide ja Mawallitsejatte kätte, mis igga rigi ülle, ja igga rahwa würstide kätte igga rigi sees temma kirja järrele ja igga rahwale temma kele järrele: kunninga Ahaswerusse nimmel sai se kirjotud ja kunninga sörmukse pitseriga kinnipandud.


text:
Ja need ramatud lähhätati jooksjatte Käskudega keikide kunninga rikide sisse, et nemmad piddid ärrakautama, ärratapma ja ärrahukkama keik Judid, nihästi nored kui wannad mehhed, nihästi wäetimad lapsed kui naesed ühhel päwal, kolmeteistkümnemal kahheteistkümnema ku päwal, se on Adari ku; ja et nende warra piddi sama ärrarisutud.


text:
Se ramat käis lühhidelt sedda wisi, et üks käsk igga rigi sees olli antud awwalikkult keige rahwale, et nemmad sel päwal piddid walmis ollema.


text:
Need jooksjad läksid wälja ja teggid joudo kunninga sanna peäle; ja kui se käsk kulutati Susani linnas, siis istusid kunningas ja Aman ja jöid, agga Susani lin olli seggane.


text:
Ja kui Mordekai sai teäda keik, mis olli sündind, siis kärristas Mordekai ommad rided löhki ja panni kottiride ja tuhka selga, ja läks wälja kesket liñna ja teggi suurt ja kibbedat kissendamisse heält.


text:
Ja igga rikis seäl paikas, kus kunninga sanna ja temma käsk sai, olli Judidel suur leinaminne ja paastmiñe ja nut ja kaebdus; kottirie ja tuhk olli mitmele assemeks.


text:
Ja Estri ümmardajad ja ta üllemad teenrid tullid ja räkisid temmale sedda ülles, ja kunninga-emmand tundis sest suurt wallo, ja läkkitas ridid Mordekaile, et ta neid piddi selga pannema ja omma kottiride seljast ärrawötma, agga ta ei wötnud neid mitte wasto.


text:
Siis kutsus Ester Ataki ühhe neist kunninga üllemist teenrist, kedda kunningas tem̃ale olli seädnud, ja andis tem̃ale käsko Mordekai pärrast, et ta teäda saaks, mis se piddi ollema ja mikspärrast.


text:
Ja Mordekai andis temmale teäda keik, mis temmale sündinud, ja sest höbbeda nimmetamissest, mis Aman olli nimmetand kuñinga warranduste sekka wagida Judide pärrast, et neid piddi ärrahukkama.


text:
Ja ta andis temmale kässo ramato, mis Susanni liñnas olli antud ja käis lühhidel sedda wisi, et neid piddi ärrakautama; sedda piddi ta Estrile näitma ja temmale täetama ja tedda käskma, et ta piddi kunninga jure sisseminnema, temma käest armo palluma, ja abbi ta käest otsima omma rahwa pärrast.


text:
Keik kunninga sullased ja kunninga rikide rahwas teawad, et iggaüks, kes kunninga jure sisselähhäb seestpiddise oue, kes ep olle kutsutud, olgo se meeste- ehk naesterahwas, selle peäl on üks käsk, et tedda peab surmama; olgo siis se, et kunningas omma kät kuld-wallitsusse-keppiga temma pole sirrutab, et ta ellusse jääks: ja mind polle kutsutud kunninga jure tullema ei kolmelkümnel päwal.


text:
Ja Mordekai käskis Estrile wastada: Ärra mötle ommas meles, et sa kuñinga koias ärrapeäsed enneminne kui keik muud Judid.


text:
Sest kui sinna tahhad koggone wait olla selsinnatsel aial, siis tulleb Judidele abbi ja ärrapeästminne teisest paigast: agga sinna ja so issa suggu lähhäte hukka; ja kes teab, kas sa ep olle sesinnatse kurja aia pärrast kunningrigi peäle sanud.


text:
Minne, koggu kokko keik Judid, mis leitakse Susanist, ja paastuge minno pärrast, nenda et teie kolmel päwal ei wötta süa egga jua ei ööd egga päwad; ma tahhan ka nenda paastuda om̃a ümmardajattega; ja sedda wisi tahhan ma kunninga jure miñna, et se kül polle mitte kässo järrele, ja kui ma hukka saan, siis saan ma hukka.


text:
Ja se sündis kolmandal päwal, et Ester kunninglikkud rided selga panni ja jäi seisma seestpiddise kunninga koia oue kunninga koia kohhale, ja kunningas istus omma kunninglikko aujärre peäl kunninglikkus koias selle koia ukse kohhal.


text:
Ja se sündis, kui kunningas kunninga-emmanda Estri näggi oues seiswad, leidis ta armo temma silma eest, et kunningas kät se kuld-wallitsusse-keppiga, mis temma käes, Estri pole sirrutas, ja Ester astus liggi ja putus selle keppi otsa külge.


text:
Ja kunningas ütles temmale: Mis sul on Ester kunninga-emmand, ja mis sa otsid? ehk olleks se pool kunningriki, siis peab sedda sulle antama.


text:
Ja Ester ütles: Kui se kunninga mele pärrast on, siis tulgo kunningas ja Aman täña seña jodo peäle, mis ma tem̃ale ollen walmistanud.


text:
Ja kunningas ütles: Saatke Amani ussinaste, et ta teeb, mis Ester on üttelnud; ja kunningas tulli Amaniga senna jodule, mis Ester olli walmistand.


text:
Ja kunningas ütles Estrile, kui ta wina jöi: Mis on sul pallumist? ja se peab sulle antama; ja mis on sul otsimist? se peab sündima, olleks se ka pool kunningriki.


text:
Kui ma kunninga silma eest ollen armo leidnud ja kui se kunninga melest hea on anda, mis ma pallun, ja tehha, mis ma otsin, siis tulgo kunningas ja Aman senna jodule, mis ma neile tahhan walmistada; siis tahhan ma hom̃e tehha kunninga sanna järrele.


text:
Ja Aman läks sel päwal wälja römus ja meel olli hea; agga kui Aman Mordekai näggi kunninga wärrawa suus, et ta ülles ei tousend egga likund temma pärrast: siis sai Aman täis tullist wihha Mordekai wasto.


text:
Ja Aman piddas ennast, ja kui ta omma kotta sai, siis läkkitas ta wälja ja käskis ommad söbrad ja Seresi omma naese tulla.


text:
Ja Aman juttustas nende ette om̃a rikkusse au ja om̃a poegade hulga, ja keik, kuida kunningas tedda olli sureks teinud, ja kuida ta tedda üllendand ülle würstide ja kunninga sullaste.


text:
Weel ütles Aman: Ka se kuñinga-em̃and Ester ep olle keddagi muud lasknud kuñingaga tulla jodule, mis ta walmistanud, kui mind, ja homseks ollen minna ka kutsutud ta jure kunningaga.


text:
Agga keik se polle mulle kassuks, ni kaua kui ma nään Mordekai se Judamehhe istuwad kunninga wärrawa suus.


text:
Ja temma naene Seres ütles ja keik ta söbrad tem̃ale: Lasse tehha üht puud wiiskümmend künart körge, ja ütle hom̃e kunningale, et Mordekai senna külge saaks podud; minne siis kunningaga römus jodule: ja se sanna olli Amani melest hea ja käskis sedda puud walmis tehha.


text:
Selsammal ösel ei sanud kunningas und, ja ta ütles, et se mällestusseks üllespandud aia-ramat piddi ettetodama, ja sest loeti kunninga ette.


text:
Ja leiti ülleskirjotud, et Mordekai olli teäda annud Pigtana ja Teresi nende kahhe kunninga üllema teenri pärrast, kes läwwe hoidsid, et nemmad ollid püüdnud kunninga Ahaswerusse külge kät pista.


text:
Ja kunningas ütles: Mis auustus ja au on se peäle Mordekaile tehtud? ja need kunninga nored mehhed, kes tedda tenisid, ütlesid: Polle temmale ei mingisuggust tehtud.


text:
Ja kunningas ütles: Kes on oues? (ja Aman olli tulnud kunninga koia wäljaspiddise oue, kunningale ütlema, et Mordekai selle pu külge piddi podama, mis ta temmale olli käsknud walmistada.)


text:
Ja kunninga nored mehhed ütlesid temma wasto: Ennä Aman seisab oues; ja kunningas ütles: Tulgo ta sisse.


text:
Ja Aman tulli sisse ja kunningas ütles temmale: Mis peab selle mehhega teggema, kelle auustussest kunningal hea meel on? siis mötles Aman ommas süddames: Kellele peaks kunningas hea melega ennam au teggema kui mulle?


text:
Peab todama sedda kunninglikko riet, mis kunninga selgas käib, ja sedda hoost, kelle selgas kunningas söidab, ja temma pähha peab kunninglikko kroni pandama.


text:
Ja sedda riet ja sedda hoost peab antama ühhe kätte neist kunninga würstidest neist surist issandist, ja nemmad pango sedda selle mehhe selga, kelle auustussest kunningal hea meel on, ja nemmad peawad tedda wima selle hobbose selgas liñna turro peäle ja temma ees hüüdma: Nenda peab selle mehhega tehtama, kelle auustussest kunningal hea meel on.


text:
Ja kunningas ütles Amanile: Joua, wotta se rie ja hobbone, nenda kui sa olled öölnud, ja te nenda Mordekai selle Judamehhega, kes kuñinga wärrawa suus istub; et sa ühtegi sanna ei kauta keikist, mis sa olled räkinud.


text:
Ja Aman wöttis ride ja hobbose ja panni Mordekai selga, ja wiis tedda hobbose selgas liñna turro peäle ja hüdis temma ees: nenda peab selle mehhele tehtama, kelle auustussest kunningal hea meel on.


text:
Ja Mordekai pöris taggasi kunninga wärrawa jure; ja Aman teggi miñnes joudo omma kotta leinades ja kinnikaetud peaga.


text:
Ja Aman juttustas Seresile omma naesele ja keikile omma söbradele keik, mis tem̃ale juhtund, siis ütlesid temma targad ja ta naene Seres temmale: Kui se Mordekai, kelle ees sa hakkand langema, Judide soust on, siis ei sa sinna tem̃a wasto mitte, waid sa langed töeste temma ees.


text:
Kui nemmad alles temmaga räkisid, siis tullid kunninga üllemad teenrid senna, ja ruttasid wägga Amani senna jodule wima, mis Ester olli walmistand.


text:
Ja kunningas ütles Estrile ka teisel päwal, kui ta wina jöi: Mis sul on pallumist, Ester kunninga-emmand? ja se peab sulle antama; ja mis sul on otsimist? ja se peab sündima, olleks se ka pool kunningriki.


text:
Ja Ester se kunninga-em̃and kostis ja ütles: Kui ma ollen armo so silma eest leidnud, oh kunningas, ja kui se kunninga melest hea on, siis sago mulle mo ello antud mo palwe pärrast, ja mo rahwas mo küssimisse pärrast.


text:
Sest meie, minna ja mo rahwas olleme ärramüdud, et meid peab ärrakautama, ärratapma ja ärrahukkama; ja kui olleksime ärramüdud sullasiks ja ümmardajaks, siis ma olleksin wait olnud: sest waenlane ei joua mitte se kunninga kahjo ärratassuda.


text:
Ja kunningas Ahaswerus räkis ja ütles Estri kunninga-emmandale: Kes se on, ehk kus se on, kes omma süddame täitnud se nouga, sedda tehha?


text:
Ja Ester ütles: Se mees, se waenlane ja wihhamees on sesinnane kurri Aman; siis ehmatas Aman kuñninga ja kuñinga-em̃anda ees ärra.


text:
Ja kuñingas tousis ülles omma tullise wihha sees wina jomissest, ja läks kunninga koia rohho-aeda, ja Aman jäi seisma ja otsis armo Estri kunninga-emmanda jurest omma ello pärrast, sest ta näggi kül, et üks kurri luggu kunninga käest temma wasto olli kowwaste ettewoetud.


text:
Ja kunningas tulli taggasi koia rohho-aiast senna kotta, kus wina-jodud ollid, ja Aman olli maas se söma-pingi jures, kus Ester istus; siis ütles kunningas: Kas ta tahhab ka kunninga-emmanda minno jures siin koias ennese alla sundida? kui se sanna kunninga suust tulli, kaeti Amani silmad kinni.


text:
Ja Arbona üks neist üllemist teenrist räkis kunninga ette: Ennä seäl on ka se pu, mis Aman on lasknud tehha Mordekai pärrast, kes kunninga pärrast head räkinud, se seisab Amani koia jures, wiiskümmend künart körge; ja kunningas ütles: Poge tedda senna külge.


text:
Siis posid nem̃ad Amani senna pu külge, mis ta Mordekaile olli lasknud walmistada ; siis jahtus kunninga tulline wihha.


text:
Selsammal aial andis kunningas Ahaswerus kunninga-emmandale Estrile Amani nende Judide waenlasse kodda, ja Mordekai tulli kunninga ette, sest Ester olli täetanud, mis suggulane ta temmaga olli.


text:
Ja kunningas wöttis omma sormust ärra, mis ta Amani käest olli ärrawötnud, ja andis sedda Mordekaile; ja Ester panni Mordekai Amani koia ülle.


text:
Ja Ester räkis weel kunninga ette ja heitis ta jalge ette mahha ja nuttis ja pallus armo temmalt, et ta piddi ärrakeelma Amani Agagimehhe kurjust ja temma mötted, mis ta Judide wasto olli möttelnud.


text:
Siis sirrutas kunningas kät kuld-keppiga Estri pole, ja Ester tousis ülles ja jäi kunninga ette seisma,


text:
Ja ütles: Kui se kunninga melest hea on ja kui ma ollen armo ta silma eest leidnud, ja se assi kunninga ees öige on ja kui minna hea ollen temma melest: siis lasse kirjotada, et Amani Medata poia Agagimehhe ramatud ja mötted taggasi sawad, mis ta kirjotand, et piddi Judid ärrahukkama, mis keik kunninga rikide sees on.


text:
Sest kuida ma jouan nähha sedda öñetust, mis mo rahwa peäle peab tullema? ja kuida jouan ma nähha om̃a suggulaste seltsi hukkatust?


text:
Ja kunningas Ahaswerus ütles kunninga-em̃andale Estrile ja Mordekaile selle Judamehhele: Wata, ma ollen Amani kodda Estrile annud ja tedda ennast on nem̃ad pu külge ponud, sepärrast et ta om̃a kät Judide külge olli pistnud.


text:
Siis kirjotage teie Judide pärrast kunninga nimmel, nenda kui hea on teie melest, ja pange sedda kunninga sormukse pitseriga kinni: sest sedda kirja, mis kunninga nimmel kirjotud ja kunninga sormukse pitseriga kinni pandud, ei woi ükski taggasi wötta.


text:
Siis kutsuti selsammal aial kunninga kirjotajad kolmandamal kuul, se on Siwani ku, selle ku kolmandamal päwal kolmatkümmend, ja kirjotati keik sedda möda, kui Mordekai käskis Judide kätte ja üllematte würstide ja Mawallitsejatte ja rikide würstide kätte, kes ollid India-maast Mora-maast sadik, sadda ja seitse kolmatküm̃end riki, igga rikile temma kirja järrele, ja igga rahwale temma kele järrele; ja Judide kätte kirjotati nende kirja ja nende kele järrele.


text:
Ja sedda kirjotati kunninga Ahaswerusse nimmel ja pandi kinni kunninga sormukse pitseriga, ja need ramatud lähhätati jooksiatte Käskude läbbi ratsa, kes söitsid kerge hooste selgas, hobbo-eeslide selgas, mis märradest sündsid.


text:
Et kunningas Judidele lubba andis iggaühhes liñnas kokkotulla ja om̃a ello eest seista, ärrakautada, ärratappa ja ärrahukkada keik rikide wägge, kes neile piddid kitsast teggema, wäetimad lapsed ja naesed, ja nende warra ärrarisuda,


text:
Ühhel päwal keik kunninga Ahaswerusse rikide sees, kolmeteistkümnemal kahheteistkümnema ku päwal se on Adari ku.


text:
Se ramat käis lühhidelt sedda wisi, et käsk olli antud igga rigi sees awwalikkult keige rahwale, et Judid sel päwal piddid walmis ollema, omma waenlaste kätte maksma.


text:
Need jooksjad Kässud, kes söitsid kerge hooste selgas ja hobbo-eeslide selgas, läksid wälja sure ruttoga ja teggid joudo kunninga sanna peäle; ja se käsk kulutati Susani kunninglikkus koias.


text:
Ja Mordekai tulli wälja kunninga jurest ühhe kunninglikko ridega, mis walwakast-sinnist ja walget karwa olli, ja sure kuld-kroniga ja kalli linnase ja purpuri-punnase ridest tehtud kübbaraga; ja Susani lin hüdis helleda heälega ja olli römus.


text:
Ja iggaühhes rikis ja iggaühhes liñnas, seäl paikas, kuhho kunninga sanna ja temma käsk tulli, olli Judidel rööm ja römustus, jodud ja head päwad, ja paljo selle Ma rahwast heitsid Judide usko, sest Judide hirm langes nende peäle.


text:
Ja kahheteistkümnemal kuul, se on Adari ku, selle ku kolmeteistkümnemal päwal, kui kunninga sanna ja temma käsk liggi sai, et sedda möda piddi tehtama, sel päwal, kui Judide waenlased lootsid nende peäle woimust sada, siis se assi pöris ennast teisiti, sest Judid need said woimust nende peäle, kes neid wihkasid.


text:
Judid tullid kokko omma liñnade sisse keige kunninga Ahaswerusse rikide sees, et nemmad piddid kät pistma nende külge, kes nende önnetust püüdsid, ja ükski ei seisnud nende wasto: sest nende hirm olli langend keige rahwa peäle.


text:
Ja keik rikide würstid ja üllemad würstid ja Mawallitsejad, ja kes kunninga asjad aiasid, üllendasid need Judid, sest Mordekai hirm olli nende peäle langend.


text:
Sest Mordekai olli suur kunninga koias ja ta olli kulus keige rikide sees: sest se mees Mordekai sai ikka suremaks.


text:
Ja Judid löid keik ommad waenlased mahha, moögaga mahhalües ja tappes ja hukkates, ja teggid omma wihhameestega omma mele järrele.


text:
Judide waenlase Medata poia Amani kümme poega tapsid nemmad ärra: agga temma warra külge ei pistnud nemmad mitte om̃a kät.


text:
Ja kunningas ütles kunninga-emmanda Estri wasto: Susanis kunninglikkus liñnas on Judid ärratapnud ja ärrahukkanud wiissadda meest ja need kümme Amani poega; mis siis nemmad nende teiste kunninga rikide sees lewad teinud? mis sul nüüd weel pallumist,siis peab sedda sulle antama? ja mis sul weel otsimist, siis peab se sündima?


text:
Ja Ester ütles: Kui se kunninga melest hea on, siis antago ka homme lubba Judidele mis Susanis, sel wisil kui tänna tehha: et nemmad need kümme Amani poega pu külge powad.


text:
Ja kunningas ütles, et nenda piddi tehtama, ja käsk anti Susanis; ja nemmad posid need kümme Amani poega ülles.


text:
Ja need Judid, kes Susanis, tullid ka neljateistkümnemal Adari ku päwal, ja tapsid Susanis ärra kolmsadda meest: agga nende warra külge ei pistnud nemmad mitte omma kät.


text:
Ja need teised Judid, kes kunninga rikide sees, tullid kokko ja seisid omma hinge eest, ja said hingada omma waenlaste eest, kui nemmad said tapnud ommad wihkajad wiis kahheksatkümmend tuhhat: agga nende warra külge ei pistnud nemmad mitte omma kät.


text:
Kolmeteistkümnemal Adari ku päwal sündis se assi, ja selle ku neljateistkümnemal päwal hingasid nemmad, ja teggid sedda jodo- ja römo-päwaks.


text:
Agga need Judid, mis Susanis, tullid kokko selle ku kolmeteistkümnemal ja neljateistkümnemal päwal, ja selle ku wieteistkümnemal päwal hingasid nemmad ja teggid sedda jodo- ja römo-päwaks.


text:
Sepärrast seädsid need Judid, kes ma-mehhed ollid, kes Ma-liñnade sees ellasid, selle Adari ku neljateistkümnema päwa ennestele römuks ja joduks ja heaks päwaks, ja läkkitasid teine teisele roga.


text:
Ja Mordekai kirjotas need asjad ülles ja läkkitas ramatud keige Judide kätte, kes keige kunninga Ahaswerusse rikide sees, kes liggilähhidel ja kaugel ollid.


text:
Ja kinnitas neile, et nemmad Adari ku neljateistkümnema päwa ja selle ku wieteistkümnema päwa piddid igga aastas piddama:


text:
Neid päiwi möda, kui Judid ollid sanud hingada omma waenlaste eest, ja sedda kuud möda, kui nende kurbdus jälle römuks ja leinaminne heaks päwaks olli pöördud: et nemmad neid jodo ja römo-päwaks piddid piddama ja läkkitama teine teisele roga ja waestele andid.


text:
Ja Judid wötsid piddada, mis nemmad ollid hakkanud teggema, ja mis Mordekai nende kätte olli kirjotand.


text:
Et Medata poeg Aman se Agagimees keige Judide waenlane olli möttelnud keik Judid ärrahukkada, ja olli Puri, se on liisko, heitnud, et ta neid piddi hirmutama ja neid ärrahukkama.


text:
Ja kui se kunninga ette sanud, olli ta ramato läbbi käsknud, et ta kurri mötte, mis tem̃a möttelnud Judide wasto, piddi ta ennese pähha tullema; ja nemmad on tedda ja ta poiad pu külge panud.


text:
Sepärrast nimmetasid nemmad need päwad Puriks selle Puri nimme peäle, sepärrast, otse keige selle ramato sannade pärrast, ja mis nemmad neist asjust ollid näinud ja mis nende peäle tulnud.


text:
Judid kinnitasid ja wötsid sedda piddada ennestele ja omma suggule ja keikile, kes nende seltsi piddid heitma: et selle wasto ei piddand mitte tehtama, et nemmad needsinnatsed kaks päwa piddid piddama, nende kirjotud seädmisse ja nende märatud aia järrele igga aastas.


text:
Et needsinnatsed päwad piddid meles seisma ja petud sama igga pölwe-rahwa, igga sugguwössa jures, igga rigi sees ja igga liñna sees; ja et need Puride päwad ei piddand ial mahhajäma Judidest, ja et nende mällestus ei piddand löpma nende suggu jures.


text:
Siis kirjotas kunninga-emmand Ester Abihaili tüttar ja Mordekai se Judamees öiete kowwaste, ja kinnitas seddasinnast teist ramatut neist Puride-päiwist.


text:
Ja need ramatud läkkitati keige Judide kätte Ahaswerusse kunningrigi saa ja seitsme rikisse kolmatkümmend, rahho ja töe sannadega:


text:
Et nemmad need Puride-päwad piddid kindlaste piddama nende märatud aial, nenda kui se Judamees Mordekai ja kunninga-em̃and Ester sedda neile kinnitand, ja nenda kui nemmad omma hinge peäle ja omma suggu peäle, sedda paastumisse ja nende kissendamisse luggu ollid kinnitanud.


text:
Ja keik temma wäggewad teud ja ta woimus, ja kuida Mordekai suur au üllesnimmetud, misga kunningas tedda olli üllendand: eks need asjad olle kirjotud Meda ja Persia kunningatte aia-ramatusse?


text:
Sest Mordekai se Judamees olli kunninga Ahaswerusse järgminne, ja suur Judide jures, ja armas omma wendade melest, kes omma rahwale head otsis ja räkis, mis keige omma suggule rahhuks tulli.


text:
Seäl olli mees Utsi maal, Iob nimmi, ja sesamma mees olli täieste wagga ja öiglane, ja kartis Jummalat ja tagganes kurjast ärra.


text:
Ja temma loduksid olli seitsetuhhat puddolojust, ja kolmtuhhat kamelit, ja wiissadda pari weiksid ja wiis sadda emma-eesli, ka wägga paljo perret: ja sesam̃a mees olli üllem kui keik hom̃iko-ma rahwas.


text:
Ja temma poiad läksid ja teggid jodud iggamehhe koias ommal päwal; ja läkkitasid ja kutsusid ommad kolm ödde ennastega söma ja joma.


text:
Ja se sündis kui need jodo päwad korra pärrast said möda läinud, siis läkkitas Iob nende järrele ja pühhitses neid, ja tousis hom̃iko warra ülles ja ohwerdas pölletamisse-ohwrid nende keikide arro möda; sest Iob mötles: ehk mo poiad lewad patto teinud ja Jummalat om̃as süddames Jummalaga jätnud. Nenda teggi Iob keik neil päiwil.


text:
Ja Jehowa ütles Sadani wasto: Kust sa tulled? ja Sadan wastas Jehowale ja ütles: Ma tullen möda maad hulkumast ja sedda läbbikäimast senna ja tenna.


text:
Ja Jehowa ütles Sadana wasto: Kas sa olled mo sullast Iobit tähhele pannud? sest temma sarnast ei olle siin maal, ta on üks täieste wagga mees ja öiglane, kes Jummalat kardab ja kurjast ärra tagganeb.


text:
Eks sa polle warjo ümberringi teinud temma ümber, ja temma koia ümber ja keige ümber mis temmal on? temma kätte tööd olled sa önnistanud ja ta loduksed on wägga siggind siin maal.


text:
Agga pista wahhest omma kässi temma külge ja putu keige sesse, mis temmal on; katsu kas ta sind jummalaga ei jätta so su sisse.


text:
Ja Jehowa ütles Sadana wasto: wata, keik mis temmal on, olgo so kä; ärra pista agga mitte omma kät temma külge: ja Sadan läks Jehowa palle eest ärra.


text:
Siis tullid Seba-rahwas peäle ja wisid neid ärra, ja löid need poisid mahha moöga terraga; ja minna ollen agga üks ärrapeäsnud sulle sedda toma teäda.


text:
Se olli alles räkimas, siis tulli jo teine ja ütles: Jummala tulloke langes taewast mahha, ja sütis puddolojuksed ja need poisid pöllema, ja löppetas neid ärra; ja minna ollen agga üksi ärrapeäsnud sulla toma teäda.


text:
Se olli alles räkimas, siis tulli teine ja ütles: Kaldea-mehhed teggid kolm hulka ja tullid keigelt poolelt kamelide peäle ja wisid neid ärra ja löid poisid moöga terraga mahha; ja minna ollen agga üksi ärrapeäsnud sulle toma teäda.


text:
Se olli alles räkimas, siis tulli teine ja ütles: So poiad ja so tütred ollid sömas ja wina jomas om̃a wañema weña koias,


text:
Wata, siis tulli suur tuul körwe poolt ja putus se koia nelja nurgasse, et se mahhalanges nende noorte meeste peäle, et nemmad ärrasurrid; ja minna ollen agga üksi ärrapeäsnud sulle toma teäda.


text:
Siis tousis Iob ülles ja kärristas omma kue löhki ja leikas omma pea paljaks ja heitis mahha Ma peäle ja kummardas,


text:
Ja ütles: Allasti ollen ma omma emma ihhust wäljatulnud, ja lähhän allasti jälle siñna taggasi; Jehowa on annud ja Jehowa on ärrawötnud: Jehowa nimmi olgo kidetud.


text:
Ja üks pääw olli, kui Jummala lapsed tullid seisma Jehowa ette, siis tulli ka Sadan nende sekka Jehowa ette seisma.


text:
Ja Jehowa ütles Sadana wasto: Kust sa tulled? ja Sadan wastas Jehowale ja ütles: Ma tullen möda maad hulkumast ja sedda läbbikäimast senna ja tenna.


text:
Ja Jehowa ütles Sadana wasto: Kas sa olled tähhele pannud mo sullast Iobit? sest temma sarnast ei olle siin maal, ta on üks täieste wagga mees ja öiglane, kes Jummalat kardab ja tagganeb kurjast ärra, ja peab weel kinni ommast täiest waggadussest, ja sa olled mind kihhutanud temma wasto, et ma tedda ilma-asjata piddin ärraneelma.


text:
Ja Sadan wastas Jehowale ja ütles: Nahk nahha eest, ja keik, mis mehhel on, annab ta omma hinge eest.


text:
Et pista wahhest omma kät ta külge ja putu temma luusse ja lihhasse; katsu kas ta sind jummalaga ei jätta so su sisse.


text:
Ja Sadan läks wälja Jehowa palle eest, ja löi Iobit kurja paisedega temma jalla tallast ta pea-lani.


text:
Ja temma naene ütles tem̃ale: Kas sa weel ommast täiest waggadussest kinnipead? kida ikka peäle Jummalat ja surre ommeti ärra.


text:
Agga ta ütles temma wasto: Sa rägid kui üks neist jölledaist naesist rägiwad; peame meie siis sedda head Jummala käest ükspäines wastowötma, agga sedda kurja ei peaks meie mitte wastowötma? keige se asja sees ei teind Iob mitte patto omma uledega.


text:
Kui Iobi kolm söbra kuulsid keik sedda kurja, mis ta peäle ollid tulnud: siis tullid nemmad iggamees om̃ast paigast, Eliwas Temani-mees, ja Pildad Suhhi-mees ja Sowar Naamati-mees; ja nemmad tullid ühtlase kokko et nem̃ad piddid minnema, ärda melega temmaga räkima ja tedda trööstima.


text:
Ja kui nemmad emalt ommad silmad üllestöstsid ja tedda mitte ei tunnud; siis töstsid nemmad omma heäle ja nutsid, ja kärristasid iggamees omma kue löhki ja külwasid tuhka omma peade peäle wasto taewast.


text:
Ja istusid temmaga maas seitse päwa ja seitse ööd, ja ükski ei lausnud temma wasto sannagi, sest nemmad näggid, et se wallo wägga suur olli.


text:
Sago se pääw otse pimmedaks, ärgo holigo Jummal üllewelt sest mitte, ja ärgo paistko walgus temmale.


text:
Pimmedus ja surma-warri tehko sedda roppuks, pilwed katko sedda kui telk; must uddo, mis päwal touseb , tehko temmale hirmo.


text:
Must pimme wötko se ö kinni; ärgo sago ta mitte römo aasta päwade seas, ärgo tulgo ta mitte kude arrusse.


text:
Sago need tähhed mis temma puhte aial näikse , pimmedaks: ootko ta walget, ja ärgo sago ta mitte, ja ärgo sago ta koido-pire nähha.


text:
Sepärrast et ta ei olle mo emma ihho uksesid kinnipannud, et ta sedda waewa olleks mo silma eest warjule pannud.


text:
Mikspärrast ei olle ma lapse-kotta ärrasurnud? miks ei olle ma hinge heitnud, kui ma ihhust wäljatullin?


text:
Ehk et ma teps ei olleks kui enneaegne lomoke, mis mahhapandud, otsekui need nored lapsed, mis ei saand walget nähja.


text:
Kes surma ootwad, ja sedda polle mitte, ja kes sedda ülles kaewaksid enneminne kui mahhapandud warrandussed.


text:
Nenda kui ma ollen näinud, et need kes tühja kündwad, hukka sanud ; ja kes waewa külwanud, leikawad sedda ka .


text:
Ta seisis seäl , agga ma ei tunnud ta teggomodo, üks kuio olli mo silma ees, waikne assi olli, ja ma kuulsin ühhe heäle.


text:
Paljo ennam nende peäle , kes soueste hoonte sees ellawad, kenne allus on pörmus, mis mahharöhhutakse enneminne kui koi.


text:
Hom̃ikkust öhtoni on nemmad russuks pekstud: enne kui kegi tähhele panneb, lähhäwad nemmad hukka iggaweste.


text:
Eks olle nende keigeüllem järg, mis nende sees olli, ärrasanud, nemmad surrewad ärra, agga ilma tarkusseta.


text:
Temma lapsed on kaugel önnistussest ärra, ja neid röhhutakse mahha wärrawas, ja ükski ei peästa neid ärra.


text:
Selle leikust sööb näljane ärra ja wöttab sedda ärra kibbowitsa aiast sadik, ja mörtsukkad ahmiwad ärra nende warrandust.


text:
Wata, wägga önnis on se innimenne, kedda Jummal nomib; sepärrast ärra pölga mitte selle Keigewäggewama karristust.


text:
Kue ahhastusse seest peästab ta sind ärra, ja kui seitsmes kä, ei pea ei middagi kurja sinnusse puutma.


text:
Siis saad sa tunda, et so maias on rahho; kui sa omma ello-asseme järrele watad, siis ei te sa mitte patto.


text:
Wata, sedda olleme meie järrele urinud, nenda se on; kule sedda ja wötta sinna sedda ennesele tähhele panna.


text:
Sest selle Keigewäggewama noled on mo sees, nende wihha joob mo waim ennese sisse , Jummala kohkutamissed tullewad kui wäehulgaga mo peäle.


text:
Sest se olleks weel mo troost, kui ma tuimaks saaksin ommas wallus, kui ta armo ei annaks: sest ma polle pühha lunnastaja sanno mitte ärrasalganud.


text:
Mis on mo rammo, kui ma weel tahhaksin odata? ja mis olleks mo ots, kui ma omma ello weel tahhaksin pitkendada?


text:
Sellele, kes ommast söbrast ärralahkub, on se üks tigge assi, ja se jättab mahha kartust selle Keigewäggewama eest.


text:
Sel aial kui nemmad pallawat tundwad, löpwad nemmad ärra: kui nemmad sojaks sawad, siis kadduwad nemmad omma assemelt ärra.


text:
Eks waesel innimessel ei olle otsekui söddimisse waewa Ma peäl? ja eks ta päwad olle kui palgalisse päwad?


text:
Kui ma maas ollin ja mötlesin: Millal saan ma üllestöusta, ja millal öhto otsa saab? siis olli mul kül sedda pöörlemist puhtest sadik.


text:
Selle silm, kes mind nüüd nääb, ei sa mind ennam nähha: kui so silmad mo peäle waatwad , siis ep olle ma teps siin .


text:
Ei ma tahha ka mitte omma suud keelda; ma tahhan räkida omma waimo ahhastusses, ma tahhan könnelda omma hinge kibbedusses.


text:
Kui kaua ei tahha Sa mitte mo peält ärrawadata? Sinna ei jä minnust jälle, senni kui ma omma sülge woiksin sisseneelda.


text:
Ma ollen patto teinud, mis ma sulle woin tehja, oh Sa innimesse hoidja? mikspärrast olled sa mind pannud ennesele märgiks, et ma issiennesele koormaks ollen.


text:
Ja miks Sa ei anna andeks mo ülleastmist? ja miks Sa ei lasse mo üllekohhut mödaminna? sest nüüd lähhän ma mulda maggama, ja Sa otsid mind aegsaste, ja mind ei olle teps .


text:
Kui kaua tahhad sa nisuggused könned räkida? ja kui kaua peawad so su sannad kui ühhe hooplikko tulikad könned ollema ?


text:
Kui sa olled selge ja öiglane; kül Ta nüüd töeste ärkaks ülles sinno pärrast; ja sataks rahho so ello-assemele, kus öigus sees.


text:
Ta toetab ennast omma koia peäle, agga se ei jä seisma; ta hakkab kül temmasse kinni, agga ei sedda kinnita.


text:
Kui Temmal se meel olleks temmaga öiete waidelda, siis ei woiks innime Temmale wastada ei mitte ühheainsa sanna peäle tuhhande seast.


text:
Wata, Ta lähhäb minnust möda, ja ma ei nä sedda mitte; ja käib teises paikas, ja minna ei tunnege Tedda.


text:
Wata, Temma kissub käest ärra, kes woib tehja, et Ta taggasi annab? kes woib Temma wasto üttelda: Mis Sa teed?


text:
Paljo wähhem woin minna Tem̃ale wastada, ehk ma ka wöttaksin ommad sannad ärrawallitseda Temma wasto;


text:
Et minna, kui ma öige olleksin, ei woi mitte wastada: ma tahhaksin allandlikkult omma kohtomoistia palluda.


text:
Et ma kül ollen hüüdnud, ja temma on mulle wastanud; ei ma siiski ei ussu, et Ta nüüd mo heäle wöttaks kuulda.


text:
Kui siin rammo maksaks, wata, siis on Ta tuggewam: ja kui kohhus maksaks, kes wöttab mind temmaga kohtusse kutsuda?


text:
Kui ma tahhaksin öige olla, siis moistaks mo su mind hukka; olleksin ma täieste wagga, siis moistaks Ta mind pöratse ollewad.


text:
Se on se ainus assi, mikspärrast ma räkinud: Ta teeb otsa selle peäle, kes täieste wagga, ja kes öäl on.


text:
Maad antakse öäla kätte, selle kohtowannematte silmad kattab Ta kinni; kui nüüd ep olle Jummal se, mis suggune teine siis?


text:
Kui ma mötlen: Ma tahhan omma kaebdust ärraunnustada, ma tahhan omma kurwa näo mahhajätta ja ennast kerkitada:


text:
Sest Jummal ei olle mitte mees kui minna, et ma temmale woiksin wastada, et meie ühtlase kohtus peaksime käima.


text:
Siis woiksin ma räkida, ja ei kartaks Tedda mitte; sest minna ei olle mitte nisuggune ennese melest.


text:
Mo hingel on tüddimus mo ellust, ma tahhan omma kaebdust ennesele jätta, ma tahhan räkida omma hinge kibbedusses.


text:
Ma tahhan Jummala wasto öölda: Ärra moista mind mitte hukka; anna mulle teäda, mikspärrast Sa minno wasto kowwaste waidled.


text:
So käed on mind sure holega walmistanud ja mind teinud; ühtlase ümberringi, ja nüüd nelad Sa mind ärra.


text:
Kui ma ollen patto teinud, siis hoiad Sa mind kinni, ja Sa ei arwa mind mitte ilmasüta ollewad mo üllekohto pärrast.


text:
Kui ma öäl olnud, hädda mulle! ja kui ma öige olnud, ei julge ma omma Pead üllestösta: sago sulle sest kül et ma häbbi naeruks sanud, ja wata mo willetusse peäle.


text:
Sa tood ikka ueste ommad tunnistus-mehhed mo wasto, ja kaswatad omma melepahhandust mo wasto, willetsusse wahhetamissed ja suur waew on mo kallal.


text:
Agga mikspärrast olled Sa mind lapsekoiast wäljatonud? oh et ma olleksin hinge heitnud! et ei ühhegi silm mind olleks nähha sanud;


text:
Eks mo päiwi olle pissut? sepärrast seisa rahho; ja jä minnust jälle, et ma nattuke woiksin ennast kerkitada.


text:
Senna male kus suur pimme otsego must pimmedus, kus surmawarri, ja ei olle ühtegi korra pärrast, ja kus paiste on otsego must pimme.


text:
Kas innimessed peawad so tühja juttude jures wait seisma? et sa irwitad, ja ükski ei peaks sulle häbbi teggema.


text:
Ja annaks sulle teäda tarkusse sallaja asjad, et tössine assi on kahhewörra ennam ; ja sulle olgo teäda, et Jummal wöttab paljo ärraunnustada sinno üllekohtust.


text:
Kas sa woid leida, kuida Jummalat peab ärramoistma? kas sa woid täieste leida, missuggune se Keigewäggewam on?


text:
Taewad on körged, mis sa woid tehja? se tössine assi on süggawam kui süggawamad makohhad, mis sa woid ärrateäda?


text:
Sest siis woid sa ommad silmad üllestösta ilma wiggata, ja saad tuggewaks, ja sul ep olle tarwis karta.


text:
Siis woid sa se peäle julge olla, et lotus on; ja ehk sa kül häbbi sisse sanud, siiski saad sa julgeste maggada.


text:
Ja kui sa saad mahhaheitnud, siis ei olle ükski kes pelletab, ja paljo wötwad sind allandlikkult palluda.


text:
Agga öälatte silmad löppewad ärra, ja pöggenemisse koht kaub nende eest ärra, ja nende lotus on kui hinge aur.


text:
Mul on ka südda nenda kui teilegi, ei minna lange mitte teie eest mahha; ja kennel ei olle mitte nisuggused könned teäda ?


text:
Ma ollen kui se, kes omma liggimessele naeruks, kes Jum̃ala pole hüab, ja Ta kuleb tedda; naeruks on ikka se öige, kes täieste wagga.


text:
Ärraraiskajatte maiadel on waikne assi, ja wägga julge assi on neil, kes Jummalat wihhastawad, sellel, kes omma käe rammo Jummalaks peab.


text:
Et küssi agga ka lojuste käest, kül need sind öppetawad, ja lindude käest mis taewa al, kül need andwad sulle teäda.


text:
Ehk poösade käest mis Ma peäl, kül need sind ka öppetawad ja kallad merres wötwad sulle sedda juttustada.


text:
Wata, kui Ta mahha kissub, siis ei sa se mitte üllesehhitud; kui Ta innimesse kinnipanneb, siis ei sa ta mitte lahti.


text:
Wata, kui Ta wet kinnipeab, siis kuiwab se ärra, ja kui Ta sedda lahtilasseb, siis lööb se maad ümber.


text:
Nemmad käiwad kässikaudo pimmedusses, ja neil ep olle walgust, ja Ta panneb neid eksima kui need, kes joobnud.


text:
Wata, kui Ta mind peaks ärratapma, siiski tahhan ma Tem̃a peäle lota; om̃eti tahhan ma ommad teed Temma ees selgeks tehha.


text:
Sest temma päwad on jo ärramäratud, temma kude arro on sinno kä, tem̃a seätud aega olled Sa teinud, et ta ei woi se ülle miñna.


text:
Siis wota temma peält ärra, et ta löppeks; kunni temmal hea meel on otsego päilissel ommast päwa tö löppetussest .


text:
Sest puul on lotus; kui tedda mahharaiutakse, siis woib ta jälle ueste wössuda, ja tem̃a wösso ei löppe mitte ärra.


text:
Nenda heidab innimenne mahha ja ei touse ülles; sennikui taewas ei olle teps, ei ärka nemmad ülles, egga neid ärrata ülles nende unnest.


text:
Kes teeks, et Sa mind surnude paika tallele panneksid, ja warjule, kunni so wihha taggasi pöraks, et Sa mulle seätud aega panneksid, ja siis mo peäle mötleksid.


text:
Kui mees surreb, kas ta siin jälle ellusse saab? minna tahhan keik omma sure waewa päiwil lota, kunni tulleb, et mind mudetakse.


text:
Wessi sööb kiwwid ärra, Ma muld sadab rohkeste ülles, mis issiennesest temmast ülleskaswab: agga waese innimesse lotust lassed Sa hukka miñna.


text:
Kas Sa tahhad ikka wäggise woimust ta peäle wötta, kunni ta omma teed lähhäb? sa mudad tem̃a teggomodo ja lassed tedda ärramiñna.


text:
Nihästi hallid kui muud wägga ellatand mehhed on meie seas, kes üllemad on ea polest kui sinno issa.


text:
Mis targad mehhed teäda andwad, ja ei olle mitte ärrasalganud, mis nemmad om̃ast wannemist kuulda sanud .


text:
Ahhastus ja hädda wötwad tem̃ale hirmo tehha; se wöttab wäggise woimust ta peäle kui kunningas, kes on walmis taplusseks.


text:
Ja ellab liñnade sees, mis on ärrakautud, koddade sees, kus ei ellata sees, mis kiwwiwarreks walmistud.


text:
Tem̃a ei lahku pim̃edussest ärra, temma sugguwössa körwetab tulle-leek ärra, ja Tem̃a (Jummala) su waimo läbbi peab ta lahkuma.


text:
Sest sallalikkude selts peab üksikuks jäma, ja tulloke pölletab ärra nende maiad, kes melehead wötwad .


text:
Ta on käima peäle sanud kurja möttega, ja toob tühja tööd ilmale; ja nende ihho walmistab kawwalust.


text:
Minna tahhaksin ka räkida kui teie; kui teie hing olleks minno hinge assemel, tahhaksin ma teie wasto sanno ühtepanna ja om̃a Pea wangutada teie pärrast.


text:
Ja olled mind korrulisseks teinud, se on mulle tunnistajaks sanud, ja mo lahjus paistab mo ette, ta wastab mo silmi.


text:
Tem̃a wihha on mind kisknud ja ta wihkab mind, ta kirristab om̃ad hambad mo peäle; ta lasseb ommad silmad wallusaste mo peäl käia kui mo waenlane.


text:
Nem̃ad aiawad suud mo wasto laiale lahti ja löwad teotamissega mo louad, nemmad kogguwad hulgaliste mo wasto ühtlase.


text:
Mul olli waikne assi, ja Ta on mind löhki aianud, ja on mo kuklasse kinnihakkand ja mind lommaks peksnud, ja on ennesele mind märgiks üllespannud.


text:
Tem̃a küttid piirwad mo ümber, Ta löhhub mo nerud ja ei anna armo, Ta wallab mo sappi Ma peäle mahha.


text:
Se asja pärrast ehmatawad öiglased ärra, ja kes ilmasüta, wottab ennast sallalikko wasto üllesärratada.


text:
Millal tahhate teie Iobi könnele otsa tehha? kas tahhate ikka tähhele panna, et meie pärrast wast peame räkima?


text:
Temma on se, kes kissub omma hinge löhki ommas wihhas; kas sinno pärrast sedda maad peaks mahhajäetama, ja kaljud omma assemelt ärranihhutud sama?


text:
Temma maia peält kistakse sedda ärra, mis peäle ta lodab, ja se sadab tedda minnema sure hirmo kunninga jure.


text:
Temma maias wöttab se ellada, et ühtegi ei jä temmale jälle; temma ello-asseme peäle külwatakse weewlit.


text:
Nemmad lükkawad tedda walgussest pimmedusse sisse, ja saatwad tedda ulkuma seält maalt kus ellatakse.


text:
Temmal ep olle poega egga lapse last temma rahwa seas, ja ükski ei jä temmale jälle ta ellamisse-paika.


text:
Kes pärrast tedda tullewad, ehmatawad wägga ärra temma önnetusse päwa pärrast, ja kes enne elland, neid wöttab jällestus kinni.


text:
Ta on mo tee-raa ümber aeda teinud, et ma ei peäse minnema, ja panneb pimmedust mo jalla-tede peäle.


text:
Kes mo maias asset on kui woörad, ja isse mo ümmardajad, arwawad mind woöraks; ma ollen woöra Ma mehheks nende melest sanud.


text:
Keik kes moga ühhes nous ollid, arwawad mind hirmsaks, ja need , kedda ma armastan, on teist wisi mo wasto sanud.


text:
Kes annaks nüüd, et mo könned saaksid ülleskirjotud! kes annaks, et need ramatusse saaksid üllespandud.


text:
Ehk kül ussid mo nahhaga sedda lihha sawad ärrakorinud, siiski saan ma omma lihha seest Jummalat nähha.


text:
Kedda miñna saan eñesele nähha, ja minno silmad sawad tedda nähha, ja mitte woöras; mo nerud löppewad ärra mo sissekondas.


text:
Kartke moöga eest, sest tulline wihha tulleb keige üllekohto peäle, mis moöga wäärt ; et teie saaksite teäda, mis kohhus on.


text:
Kui ta selle pattule armo annab, ja ei tahha sedda mitte mahhajätta, waid peab sedda kinni ommas su-laes:


text:
Siis saab temma leib teist wisi temma sissekondas, ja saab keige wihhasematte maddude sappiks kesk temma sees.


text:
Teiste warrandust on ta sisseneelnud, agga ta peab sedda wäljaoksendama, Jummal aiab sedda ta köhhust wälja.


text:
Ta peab teiste werrewaewa taggasi andma, ja mitte sisseneelma; sedda möda kui ta warra risunud , peab ta jälle tassuma, ja ei sa sest römo tunda.


text:
Sest ta on alwad allaröhhunud ja mahhajätnud; ta on ennese pole koddasid ärrakisknud, agga ta ei sa neid mitte üllesehhitada.


text:
Kui ta täis on sest, mis temmal rohkeste on, siiski tulleb temmale kitsas kätte, igga waewalisse kässi tulleb ta peäle.


text:
Olgo nenda , et ta omma köhto täidab, siis läkkitab Jummal temma sisse omma tullise wihha ja lasseb sedda ta peäle saddada temma toidusse-rammo sisse.


text:
Ta tombab moöga wälja, ja se lähhäb temma ihhust läbbi; ja hiilgaw moök lähhäb temma sappist läbbi, jällestus tulleb temma peäle.


text:
Keik pimmedus on mahhapandud temma sallaja pattudele ; tulloke, mis ep olle üllespuhhutud, sööb tedda ärra; mis temma maiasse üllejääb, pekstakse russuks.


text:
Kas ma ollen sesuggune, et mo kaebdus innimesse wisi on? ja mikspärrast ei peaks mo waim mitte ärratüddinema?


text:
Mis on se Keigewäggewam, et meie tedda peame tenima? ja mis kasso on meil, et meie palwega temma pole kippume?


text:
Kui mittokord kustub ka öälatte lamp ärra? ja tulleb nende hukkatus nende peäle; paljo wallo jaggab ta neile omma wihha sees.


text:
Maggusad on temmale orro pangad, ja weab keik innimessed ennese järrele, ja enne tedda ep olle sedda arrogi peäle.


text:
Ons sel Keigewäggewamal hea meel sest, et sa tahhad öige olla? ja kas sest on kasso, kui sa ennese teed ilmalaitmatta arwad ollewad?


text:
Et sa olled omma wendade käest ilmaaego panti wötnud, ja nende rided, kes allasti, seljast ärrawötnud.


text:
Kui sa selle Keigewäggewama pole pörad; kül siis sind ehhitakse ülles; kui sa sadad kaugele ennese telkidest ärra köwwerust.;


text:
Kui teised sind allandawad, siis ütled sa: Se on üllendaminne! sest kes silmist allandik on, sellele sadab ta abbi.


text:
Ta wöttab ärrapeästa ka sedda, kes ep olle ilmasüta, ja tedda peästetakse ärra sinno kätte puhhastusse pärrast.


text:
Kas Ta omma sure wäe järrele peaks moga kowwaste waidlema? eks Ta mitte siis ep olle sesamma, kes minno sisse rammo panneb?


text:
Seäl woib üks öiglane Temmaga selgeks sada, ja minna peäseksin selle käest iggaweste, kes mo peäle kohhut moistab.


text:
Teeb ta middagi seäl pahhemal polel, siis ma ei woi peäle wadata: kattab Ta ennast parremal käel, siis ei sa ma Tedda nähha.


text:
Sest ta teab sedda teed, mis mo jures on: wöttab Ta mind läbbi katsuda, siis tullen ma wälja kui kuld.


text:
Tem̃a ulede kässo ollen ma piddanud, ja sest ep olle ma mitte ärratagganend; eñam kui omma seädmist ollen ma tem̃a su-sannal tallele pañud.


text:
Et ma polle ärralöppend enne sedda pimmedust, et Ta minno eest olleks katnud ärra sedda musta pimmedat!


text:
Mikspärrast ei sa need willetsusse päwad mitte sest Keigewäggewamast eest ärrapettetud? et need, kes Tedda tundwad, ei sa temma päiwi nähha?


text:
Wata, kui mets-eeslid körbes lähhäwad nemmad wälja omma tö kallale, warratsed on nemmad risumisse peäle; lagge Ma on temmale leiwaks ja ta poistele.


text:
Teised peawad wäljal ta seggatud wilja ärraleikama, ja ühhe öäla winamägge peawad nemmad ärranoppima.


text:
Waljust saust mäggede peäl sawad nemmad märjaks; ja et ep olle warjo-paika, siis hakkawad nemmad kaljo ümber.


text:
Nemmad risuwad emma nissa jurest ärra ühhe naese lapse, ja mis willetsa selgas, wötwad nemmad pandiks.


text:
Nende müride wahhel peawad nem̃ad ölli wäljawautama, surrotörred peawad nemmad tallama, ja ommeti jannus ollema.


text:
Liñna rahwas äggawad, ja nende hinged, kes mahhalödud, kissendawad, ja Jummal ei panne sedda jölledust mitte nende ette .


text:
Needsammad on nende seast, kes walgusse wasto pannewad; nemmad ei tunne mitte selle tesid, ja ei jä temma jalla-tede peäle.


text:
Ja abbiellorikkuja silm panneb puhte aega tähhele ja mötleb: Mind ei sa ükski silm nähha! ja silma katteks panneb ta ööd .


text:
Pimmedas kaewab ta koddadest läbbi, mis iggaüks neist päwa aial ennesele ärramärkinud; walgust ei tunne nemmad mitte.


text:
Monni on kül kerge kui wee peäl, nende jaggo Ma peäl on ärrawañnutud; ei sa ta omma winamäggede teed nähha.


text:
Temma emma ihho unnustab tedda ärra, ussid on temmale maggusad, ei tedda mälleta ennam; kes köwwera melega on , sedda murtakse nenda katki kui pu.


text:
Ja omma rammo läbbi weddas ta ennese peäle need wäggewad; tousis ta ülles, siis ep olnud temmal lota ello peäle.


text:
Ürrikesseks aiaks üllendakse neid, ja pea ep olle neid teps, ja nemmad sawad wäetimaks, nenda kui keik muud pannakse neid kinni hauda ; ja kui wilja-pea ots leikatakse neid ärra.


text:
Kuida woib siis waene innimenne öige olla Jummala wasto? ja kuida woib se puhhas olla, kes naesest sündinud?


text:
Kuida olled sa aitnud, kel ep olle rammo olnud? kuida olled sa abbi saatnud selle käewarrele, kel tuggewust ep olnud?


text:
Wee peäle on ta seätud raia pannud kui sirkliga, walgusse ni hästi kui pimmedusse löppetussest sadik.


text:
Wata, need on temma wiside otsussed, ja mis sanna kummin on se, mis meie sest kuulnud? agga kes woib temma wäggewat pitkset ärramoista?


text:
Ni töeste kui Jummal ellab, kes mo öigust ärrasaatnud, ja se Keigewäggewam, kes mo hingele kibbedat teinud;


text:
Se olleks mulle teotusseks, kui minna teid peaksin öigeks moistma; sennikui ma hinge heidan, ei lasse ma omma täit waggadust mitte ennesest ärralahkuda.


text:
Ommast öigussest pean ma kinni, ja ei jätta sedda mitte mahha; ei wötta mo südda mind laidata mo ello päwade pärrast.


text:
Ma tahhan teid öppetada Jummala kät; mis selle Keigewäggewama jures on, ei tahha ma mitte ärrasallata.


text:
Se on öäla innimesse jaggo Jum̃ala käest, ja nende wägga waljude pärris-ossa, mes nemmad sawad selle Keigewäggewamma käest.


text:
Kes temmast üllejäwad, neid maetakse, ni pea kui nemmad surrewad, ja temma lessed naesed ei nutta mitte.


text:
Siis walmistab ta neid kül , agga kes öige, panneb neid selga, ja kes ilmasüta, jaggab temma höbbedat ärra.


text:
Se rikkas on maas, ja tedda ei korristata mitte ärra; teeb kegi ommad silmad lahti, siis tedda ei olle teps.


text:
Päwatousma tuul wöttab tedda ärra, et ta omma teed lähhäb, ja wiib tedda wäggise temma paiga peält ärra.


text:
Otsa panneb ta pimmedussele, ja keikipiddi katsub temma sedda läbbi, ka need kiwwid, mis mustas pimmedusses ja surma-warjus on.


text:
Jöggi sööb selle Ma-kohta läbbi, kes seäl asset on, mis ärraunnustakse, et ühhegi jalg siñna ennam ei sa, neid wähhendakse innimeste jurest ja kahhanewad.


text:
Se peäle ep olle surematte metsaliste poiad tallanud, ei ükski tömmo-loukoer ep olle se peäl köndinud.


text:
Ta panneb need jöed kinni, et nemmad tilkukestke ei jose, ja sadab walgusse ette, mis seäl sallaja on.


text:
Ei maksa kuld egga hiilgawam temantikiwwi selle wasto, ja sedda ei wahhetada selgema kuld-riista wasto.


text:
Ramoti- ja Kabisi-kiwwi ei tulle nimmetada selle wasto , ja tarkust tulleb ärrawallitseda ennam kui perlid.


text:
Ei maksa Mora-ma kallis Pittati-kiwwi selle wasto , kallima puhta kulla wasto ei tulle sedda arwada.


text:
Kül temma on eest ärrapettetud keikide ellawatte silmade eest, ja lindude eest, mis taewa al, on ta ärrapettetud.


text:
Kui nored mehhed mind näggid, siis puggesid nemmad ärra, ja kes wägga ellatand, tousid ülles ja seisid.


text:
Kui ühhegi körw mind kulis, se kitis mind önsaks, ja kelle silm mind näggi, se andis mulle head tunnistust.


text:
Kui ma naersin nende wasto, siis ei usknud nemmad sedda mitte, ja mo silmade walgust ei lasknud nemmad mitte näotumaks miñna.


text:
Kui ma nende teed ärrawallitsesin, siis istusin ma üllemas paikas, ja ellasin kui kunningas wäehulga seas, kui se, kes leinajad trööstib.


text:
Agga nüüd naerwad mind need, kes noremad mind, kelle issad minna pölgsin omma puddolojuste koerte körwa panna.


text:
Tühja ja nälja pärrast ollid nemmad üksikkud; nemmad läksid pelgo poudse male, kus hilja olnud ärrahäwwitaminne ja ärraraiskaminne.


text:
Ma ollen hirmus nende melest, nemmad lähhäwad kaugele mo jurest ärra, ja ei pea ennast mitte mo wasto wäljasüllitamast.


text:
Sest Temma on lahtipeästnud mo ammo nöri ja mind waewanud, ja nemmad on waljad mo silma eest mahha aianud.


text:
Parramal käel seisawad mo wasto nored mehhed; mo jallad lükkawad nemmad alt ärra, ja tewad omma hukkatusse tee-raad walmis mo peäle.


text:
Nenda kui laia prao läbbi tullewad nemmad, otsego ärrahäwwitamisse tulega weretawad nemmad ennast mo peäle.


text:
Temma on teist wisi mo wasto sanud sureks hirmuks, se aiab kui tuul mo heamelelisse hinge tagga, ja mo önnis pölli on kui pilw mödaläinud.


text:
Ta pistko agga kät mo külge ilma armota, kui kellelgi neist ommas willetusses karjumist olnud mo pärrast .


text:
Eks minna ep olle nutnud selle pärast, kel kowwa aeg olnud? eks mul ärrast meelt ei olnud waese pärrast?


text:
Ja mis jaggo olleks mulle olnud Jummalast üllewelt, ja mis pärris-ossa sest Keigewäggewamast seält körgest.


text:
Kui mo sammud körwale kallanud tee peält ärra, ja mo südda silmade järrele läinud, ja mo peusse hakkand wigga kinni:


text:
Mis ma siis olleksin teinud, kui Jummal olleks üllestousnud? ja kui ta olleks tulnud katsma, mis ma olleksin kostnud?


text:
Kas ma ollen ärrakeelnud, mis alwad tahtnud, ehk teinud, et ühhegi lessenaese silmad peast ärralöpnud?


text:
Sest mo norest east on ta mo jures kaswanud kui issa jures, ja omma emma-ihhust ollen ma tedda juhhatanud.


text:
Kas ma ollen kulda pannud ommaks lotusseks, ja keigekallima kullale öölnud: Sa olled se, mis peäle ma lodan?


text:
Kas minna ollen päwa walgusse peäle waatnud, et ta nenda paistab, ja ku peäle, et ta ni selgeste käib?


text:
Se on ka üllekohhus, mis kohtomoistiatte ette peab tullema ; sest ma olleksin Jummalat, kes üllewel, ärrasalganud.


text:
Kas ma ollen römus olnud selle willetsusse pärrast, kes mind wihkas? ja kas ma röömsaste üllesärkanud, kui önnetus temmale juhtund?


text:
Ja minna ep olle melewalda annud omma su-laele patto tehha, et ma olleksin sajatamissega temma hinge peäle kurja pallunud.


text:
Eks minno maia rahwas polle enneminne öölnud: Oh! kes añaks meile tem̃a lihhast, ei saaks meie ommeti mitte täis.


text:
Kas ma ollen kui Adam ommad ülleastmissed kinnikatnud? et ma olleksin omma üllekohto sülle warjole pannud.


text:
Sest ma kartsin wägga suurt hulka rahwast, ja sugguwössade laitminne hirmutas mind ärra: sest ollin ma wait, ei ma läind uksestke wälja.


text:
Kes annab mulle sedda, kes mind kuleb! wata, kui se Keigewäggewam se peäle, mis ma üllespannud, wastust annaks, üks mees, kel minnoga rio-assi on, ühhe kaebdusse ramato kirjotaks.


text:
Kül ma annaksin temmale omma sammude arro teäda, ma wöttaksin tedda ennese jure liggi kui juhhatajat.


text:
Agga Pusi-mehhe Rami sugguwössast Parakeli poia Eliu wihha süttis pöllema; Iobi wasto süttis temma wihha pöllema, et temma ennast öigemaks arwas, kui Jummalat.


text:
Ja temma kolme seltsimehhe wasto süttis temma wihha pöllema, sepärrast et nemmad wastust es olle leidnud, ja siiski Iobit hukka moistnud.


text:
Ja Pusi-mehhe Parakeli poeg Eliu wastas ja ütles: Minna ollen keigenorem, teie agga wägga ellatand: sepärrast ollen ma wibinud ja kartnud teile ülleskulutades, mis ma ärratunnen.


text:
Wata, ma ollen teie könnette järrele ootnud, ma ollen tähhele pannud, mis teie piddite moistma, senni kui teie piddite könned järrele urima.


text:
Ja ma mötlesin ümber teie peäle, ja wata, ei olnud ükski, kes Iobile selgeste wastas, kes teie seast temma könnette peäle kostis.


text:
Et teie wahhest ei ütle: Meie olleme tarkust leidnud: Jummal lükkab tedda mahha, ei mitte innimenne.


text:
Ja temma ei olle mitte könnet minno wasto seädnud; sepärrast ei tahha ma ka teie sannadega temmale kosta.


text:
Sest minna ei tea mitte, kui ma ennast sure nim̃ega nenda nimmetaksin, ehk se, kes mind teinud, wöttab mind ärra ürrikesse aia pärrast.


text:
Mo sannad tullewad mo öiglasest süddamest, ja mo uled peawad sedda, mis ma ärratunnen, selgeste räkima.


text:
Wata, hirmutus mo pärrast ei pea sulle mitte hirmo teggema, ja minno kässi ei pea so peäl mitte raske ollema.


text:
Wata, seeb se on: Ei sa polle mitte öige, wastan ma sulle: sest Jummal on ennam kui waene innimenne.


text:
Mikspärrast olled sa temma wasto kowwaste waidelnud? sest temma ei wasta mitte keige omma asjade pärrast.


text:
Temma lihha löppeb ärra, et sedda polle nähha, ja temma lukondid seisawad püsti, mis enne ei olnud nähha.


text:
Kui temma jures siis on se Ingel, se eestkostia , se ainus tuhhande seast, et temma innimessele omma öigust kulutab:


text:
Siis heidab Jummal armo temma peäle ja ütleb: Lunnasta tedda, et temma alla ei lähhä auko, ma ollen ärraleppitamisse hinna leidnud.


text:
Ta wöttab Jummalat raskeste palluda, siis on temmal temmast hea meel, ja ta saab temma Palle nähha öiskamissega, siis tassub ta teise innimessele, mis ta kohhus on.


text:
Ta wöttab innimeste peäle wadata ja öölda: Ma ollen patto teinud, ja mis öige, köwweraks teinud; agga ei se tulnud mulle mitte heaks.


text:
Temma on mo hinge lunnastand, et se ei läinud mitte hukkatusse sisse, ja mo ello nääb römoga walgust.


text:
Sepärrast, teie targa süddamega mehhed, kuulge mind: Öäl tö olleks Jummalale, ja köwwerus selle Keigewäggewamale teotusseks.


text:
Kui Ta omma süddame tem̃a wasto panneks, siis korristaks Ta temma waimo ja temma hinge öhko ennese jure.


text:
Kas se, kes kohhut wihkab, peaks kül sedda parrandama? ja kas sa tahhad sedda, kes öige ja keigesurem on, öälaks moista?


text:
Kes ei pea luggu würstidest, egga tunne suurtsuggu innimest ennam kui alwa; sest nemmad on keik Temma kätte tö.


text:
Silma-pilkmisse aial sawad nemmad surrema, ka kesk ööd; rahwas wärrisewad ja lähhäwad omma teed, ja wäggewad sadetakse ilma käeta ärra.


text:
Ei olle mitte sedda pimmedust egga surmawarjo, kuhho woiksid warjule miñna need, kes nurjatuma tö tewad.


text:
Sepärrast et nemmad Temma järrelt on ärratagganend, ja ei olle ühteainust temma wisidest wötnud moista.


text:
Kui Temma rahholist asja sadab, kes tahhab siis Tedda öälaks moista? kui Ta silmad warjule panneb, kes saab siis tedda nähha? olgo se ühhe rahwa eest, ehk ühhe ainsa innimesse eest.


text:
Kas teine sinno polest peab wastama se peäle, kui sa ei tahha? sest sinna pead ärrawallitsema, ja ei mitte minna; mis sa siis teed, sedda rägi.


text:
Sest omma patto jure lissab ta weel ülleastmist, ta plaksutab kässi meie seas, ja rägib paljo Jummala wasto.


text:
Kui sa patto teed, mis sa tahhad ta wasto ettewötta? ka kui so ülleastmissi paljo on, mis woid sa temmale tehha?


text:
Sesugguse mehhele, kui sinna olled, teeb so öäl tö pahha , ja innimesse lapsele teeb so öigus head .


text:
Ja nüüd, kui temma wihha ei maksaks siin ühhegi kätte, ja ta ei holeks mitte ni wägga ülleannetumast ellust.


text:
Sest minno sannad ei olle töe polest walle, so jures ollen ma täieste wagga, nenda kui ma ial tunnen.


text:
Ei Ta kalla ennese silmi mitte öige peält ärra, ja on kunningattega aujärje peäl, ja panneb neid ikka istuma, et nemmad üllemaks jäwad.


text:
Kui nemmad wötwad kuulda ja tedda tenida, siis löppetawad nemmad ommad päwad heaga, ja ommad aastad armsade asjadega.


text:
Kui nemmad agga mitte ei wötta kuulda, siis lähhäwad nemmad süst-odda sisse ja heitwad hinge ilma moistusseta.


text:
Nenda sadaks temma ka sind kitsikusseaugust wälja laia rumi peäle, kus ep olle ahhastust mitte, ja se, mis so laua peäle pannakse, saaks raswa täis.


text:
Kui tulline wihha so sees, siis katsu , et temma sind mitte ühhe hobiga ärra ei sada, ja ärra lasse mitte ennast körwale sata, sure ärraleppitamisse-hinna pärrast.


text:
Peaks sinno karjuminne middagi maksma? ei polegi kui kitsas kä; ja kas maksaks keik keigekangem rammo?


text:
Hoia ennast, et sa mitte ei wata nurjatuma tö peäle; sest sedda olled sa ennesele ärrawallitsenud willetsusse pärrast.


text:
Wata, Jummal on keigeüllem, ja meie ei tunne Tedda mitte ärra, temma aastade arroge on ilmaarwamatta.


text:
Selle järrele möirab pitkne, Ta mürristab omma körge mürrinaga, ja ei rikku neid asjo mitte ärra, kui temma mürrin kulukse.


text:
Siis panneb Ta keikide innimeste käed kui pitseriga kinni, et keik temma tehtud innimessed sedda peawad tundma.


text:
Ja Ta issi pörab ennast omma targa nouga nende pirede sees, nende teggemisse järrele, keikis asjus, mis Temma neid kässib ma-ilmas, et nemmad Ma peäle sawad .


text:
Tead sa ärra, kuida paksud pilwed ülles wagitakse, ja selle imme-asjad, kes ilmalaitmatta keik ärratunneb?


text:
Kas peab sedda Temmale juttustama, kui ma rägin? kas innimenne julgeks öölda? sest ta saaks ärraneeltud.


text:
Ja nüüd, eks nemmad ei nä walgust, kui se selge on üllematte pilwede sees? kui tuul saab läbbikäinud ja neid selletand.


text:
Se on Keigewäggewam, kedda meie ei woi kätte sada: Ta on keigeüllem rammo polest, ja Temma ei waewa mitte sedda, mis kohhus ja suur öigus on.


text:
Ja kui ütlesin: Siit sadik pead sa tullema, ja ei mitte emale; ja seie panneb Ta sulle raia , kui so laened touswad.


text:
Et ta lasseb wihma saddada senna Ma peäle, kus ükski ei olle, ja körbes, kus ükski innimenne ep olle.


text:
Kas sa woid need Massara-tähhed wäljasata ommal aial? ehk woid sa wankri-tähhed nende poegega juhhatada?


text:
Kes woib tarkussega neist üllemist pilwedest juttustada? ja kes woib need taewa lehkrid wäljawallada.


text:
Kes walmistab kaarnale temma roga? kui ta poiad Jummala pole karjuwad, kui nemmad ulkuwad ilma sömatta.


text:
Kas sa tead sedda aega, millal kaljo-sikkud talled tewad? olled sa tähhele pannud kui hirwed on poegmas?


text:
Nemmad tombawad ennast köwweraks, ja lassewad ommad wassikad löhkumissega wälja, ja sadawad ärra omma wallo.


text:
Nende poiad kossuwad, nemmad sawad rammo wiljast, nemmad lähhäwad wälja ja ei tulle taggasi nende jure.


text:
Ta on kowwa omma poegade wasto, kui ep olleks need mitte temma ommad; ta on ilma kartusseta, et ta waew raisko lähhäb .


text:
Kui passunad waljuste hüüdwad , siis ütleb ta hiha! ja haistab kaugelt söddimist, pealikkude mürristamist ja öiskamist.


text:
Kas sünnib selle Keigewäggewamaga waidelda, kes karristab? kes Jummalat nomib, se peab se eest wastama.


text:
Ükskord ollen ma räkinud, agga ei ma tahha mitte ennam räkida, ka kakskorda, agga ei ma ennam tahha.


text:
Kas sa peaksid ka mo öigust tühjaks teggema? peaksid sa mind öälaks moistma, et sa woiksid öige olla?


text:
Wata, kui jöggi liga teeb, siis temma ei wärrise mitte; ta on julge, ehk Jordan kül ta suhho kargab.


text:
Ei ma tahha mitte wait olla temma lukontast, egga sest, mis ta surest rammust tulleks räkida, egga sest, kui illusa wisiga temma on tehtud.


text:
Kes on se, kes so nou julgeb warjule panna ilma moistuseta? sepärrast rägin ma ülles, et ma sedda ei moista, need asjad on mulle wägga immelikkud, et minna mitte neid ei tunne.


text:
Ja se sündis, pärrast kui Jehowa need sannad Iobi wasto sai räkinud, et Jehowa Temani-mehhe Eliwasi wasto ütles: Mo wihha on süttind pöllema sinno wasto ja so kahhe söbra wasto; sest teie ei olle mitte nenda minnust räkinud, mis öige, kui mo sullane Iob.


text:
Sepärrast wötke nüüd kätte seitse wärse ja seitse jära, ja minge mo sullase Iobi jure, et teie ohwerdatte pölletamisse-ohwrid enneste eest, ja mo sullane Iob pallugo teie eest: sest temmast tahhan ma luggu piddada, et ma teile mitte ei te teie jölledust möda, sest teie ei olle mitte nenda minnust räkinud, mis öige , kui mu sullane Iob.


text:
Ja Temani-mees Eliwas ja Sua-mees Pildad ja Sowar Naamati-mees läksid ja teggid sedda möda, kui Jehowa nende wasto olli räkinud; ja Jehowa piddas Iobist luggu.


text:
Ja Jehowa pöris Iobi wangi-pölwe, kui ta omma söbrade eest pallus; ja Jehowa tassus keik, mis Iobil olnud kahhewörra.


text:
Ja temma jure tullid keik ta wennad, ja keik ta öed ja keik, kes tedda enne ollid tunnud, ja wötsid tem̃aga tem̃a koias leiba, ja räkisid ärda melega temmaga ja trööstisid tedda keige se önnetusse pärrast, mis Jehowa olli temma peäle saatnud; ja iggaüks andis temmale ühhe sure rahha-tükki, ja iggaüks ühhe kuld-pea-otsa-ehte.


text:
Je Jehowa önnistas Iobi wimist pölwet ennam kui ta essimest, ja temmal ollid nelliteistkümmend tuhhat puddolojust, ja kuustuhhat kamelit, ja tuhhat pari weiksid, ja tuhhat emma-eesli.


text:
Ja keik seält maalt ei leitud mitte ni illusat naesterahwast, kui Iobi tütred ollid; ja nende issa andis neile pärris-ossa nende wendade sekka.


text:
Ja pärrast sedda elas Iob sadda ja nellikümmend aastat, ja näggi ommad lapsed ja omma laste lapsed, nelli pölwet.


text:
Agga önnis on se innimenne, kes ei käi öälatte nou järrel, egga seisa pattuste tee peäl, egga istu pilkiatte järre peäl.


text:
Siis on temma otsego pu, mis wee soonte äre istutud, mis om̃a wilja annab ommal aial, ja kelle lehhed ei puddene; ja keik, mis ta wöttab tehha, lähhäb korda.


text:
Miks ma-ilma kunningad seiswad wasto, ja würstid peawad nou ühtlase Jehowa ja temma woitud mehhe wasto?


text:
Ma tahhan sest seädmissest juttustada: Jehowa on mo wasto üttelnud: Sa olled mo Poeg, minna ollen sind tänna sünnitand.


text:
Küssi minnult, siis tahhan ma need pagganad so pärris-ossaks anda ja ma-ilma otsad so pärrandusseks.


text:
Sepärrast teie kunningad, aiage ommad asjad targaste, teie ma-ilma kohtomoistjad, laske endid nomida.


text:
Andke suud Poiale, et ta mitte wihhaseks ei sa, et teie hukka ei sa tee peäl: sest temma wihha süttib pea pöllema; wägga önsad on keik, kes temma jure kippuwad.


text:
Touse ülles Jehowa, peästa mind mo Jummal: sest sa lööd keik mo waenlased loua peäle, sa murrad katki öälade hambad.


text:
Kui ma hüan, siis wasta mulle, mo öigusse Jummal! kui kitsas kä olnud , olled sa mulle rumi teinud; olle mulle armolinne ja kule mo palwe.


text:
Teie suurtsuggu mehhed, kui kaua peab mo au teotusseks ollema? kauaks armastate teie tühja, ja otsite wallet? Sela.


text:
Agga moistke, et Jehowa tedda immelikkul wisil sadab, kes temma melest armas on; Jehowa kuleb, kui ma ta pole hüan.


text:
Ja kui teie wihhastate, siis ärge tehke mitte patto; räkige ommas süddames ommas wodis, ja olge wait, Sela.


text:
Sa olled ennam römo mo süddamesse annud, kui sel aial, kui teiste wilja ja nende wärsket wina paljo on.


text:
Rahho sees tahhan ma ühtlase mahhaheita ja uinuda maggama, sest sinna Jehowa üksi sadad, et ma julgeste woin ellada.


text:
Sest sinna ep olle mitte Jummal, kel hea meel on öälussest; kes pahha, se ei woi so jures asset olla.


text:
Sa hukkad neid ärra, kes wallet räkiwad, Jehowa melest on se hirmus, kel werresü, ja kes kawwal on .


text:
Agga minna tahhan sinno sure heldusse pärrast so kotta miñna, ja kummardada so pühha templi pole sinno kartusses.


text:
Sest nende suus ep olle mitte, mis öige, nende seestpiddine on selge tiggedus: nende kurk on üks lahti haud, omma kelega libbawad nemmad.


text:
Moista neid süalluseks, Jummal, langego nem̃ad om̃a noude pärrast: nende mitme ülleastmisse pärrast lükka neid ärra, sest nem̃ad pannewad so wasto.


text:
Agga röömsad olgo keik, kes so jure kippuwad, iggaweste öiskago nemmad, sest sa warjad neid; ja römoga hüppago sinno sees need, kes so nimme armastawad.


text:
Jehowa, olle mulle armolinne, sest ma ollen rammoto: te mind terweks, Jehowa, sest mo lukondid tundwad hirmo.


text:
Ma ollen ärrawässinud ommas äggamisses, keige se ö uiutan ma omma wodi, omma silmaweega leutan ma omma sängi.


text:
Sago keik mo waenlassed häbbiks ja tundko suurt hirmo, tagganeggo nemmad ärra ja häbbenego äkkitselt.


text:
Jehowa mo Jummal! sinno jure kippun ma, peästa mind ärra keikide käest, kes mind takkakiusawad, ja kissu mind wälja.


text:
Ollen ma tassunud kurja sellele , kes rahho moga piddand, (kül ma ollen enneminne peästnud sedda, kes mulle ilma aega kitsast teggi.)


text:
Siis aiago waenlane mo hinge takka, ja sago sedda kätte, ja tallago mo ello mahha, ja pango mo au pörmo sisse mahha, Sela.


text:
Touse ülles, Jehowa, omma wihha sees, astu körgesse minno ahhastajatte hirmsa wihha pärrast, ja ärka ülles minno pole, sa olled käsknud kohhut tehha .


text:
Jehowa annab kohhut rahwale; moista mulle kohhut, Jehowa, mo öigusse järrele ja mo waggadusse järrele, mis mul on .


text:
Lopko wahhest öälade kurjus, ja kinnita sedda, kes öige, sest sa katsud läbbi süddamed ja nerud, sa öige Jummal.


text:
Kui innimenne mitte ei pöra, siis wöttab ta omma moöga ihhuda, omma ammo on ta üllestombanud ja sedda walmistand.


text:
Ja on temmale walmistand surma riistad: ta wöttab ommad noled ehhitada nende wasto, kes teisi kurjaste takkakiusawad.


text:
Wata, temma on otsego lapse waewas nurjatumma himmoga, ja on waewamissega käima peäl, ja toob walskust ilmale.


text:
Temma waewaminne peab ta pähhä jälle taggasi tullema, ja temma wäekauba tö ta pealae peäle mahhatullema.


text:
Ma tahhan Jehowa au üllestunnistada temma öigust möda, ja Jehowa selle keigekörgema nimme kites laulda.


text:
Oh Jehowa meie Issand! mis aulinne on so nimmi keikes ma-ilmas, kes sa omma sure au pannud ülle taewaste.


text:
Noorte ja immewatte laste suust olled sa wägge kindlaste seädnud ennese waenlaste pärrast, et sa piddid löppetama sedda wihhameest ja sedda, kes püab kätte maksta.


text:
Kül sa olled tedda wähha Jum̃alast lasnud ilma olla: agga au ja auustussega wöttad sa tedda kui kroniga ehhitada.


text:
Ma tahhan Jehowa au üllestunnistada keigest ommast süddamest, ma tahhan keik ta immeasjad juttustada.


text:
Ma tahhan römus olla ja römo pärrast hüppada sinno sees, ma tahhan so nimme kites laulda, sa Keigekörgem!


text:
Sest sa olled mo öigussele ja mo kohto-asjale otsust teinud, sa olled kohto järje peäl istnud kui öigusse moistja.


text:
Sa olled need pagganad söitelnud, sa olled sedda, kes öäl, hukka saatnud, nende nimme olled sa ärrakustutand ikka ja iggaweste.


text:
Sa waenlane! need paljaks tehtud kohhad on otsas iggaweste; ja sinna olled liñnad ärrakitkunud, nende mällestus on kaddund nendega hopis.


text:
Ja ta isse moistab kohhut selle male, kus ellatakse, öigusses: ta selletab rahwale kohto-asja ärra öiget wisi.


text:
Sest lodawad so peäle, kes so nim̃e tundwad: sest ei sa olle neid mitte mahhajätnud, kes sind noudwad, Jehowa.


text:
Sest ta kulab nende werresü järrele, nende peäle mötleb temma; ei ta polle mitte häddaliste kissendamist ärraunnustand.


text:
Heida armo minno peäle, Jehowa, wata mo willetsusse peäle, mis neist tulleb, kes mind wihkawad, sinna, kes sa mind üllendad surma wärrawist.


text:
Sepärrast, et ma woin juttustada keik so kitussed, ja Sioni tütre wärrawis wägga röömsaks sada sinno abbi pärrast.


text:
Pagganad on waunud senna auko, mis nemmad teinud; nende jalg on hakkand wörko, mis nemmad sallaja pannud.


text:
Kulus on Jehowa, et ta öigust teinud: se, kes öäl, on wörgutud omma kätte tö sees; et mötle se peäle, Sela.


text:
Sest sedda waest ei unnustata mitte lopmatta ärra; kas willetsatte lotus peaks iggaweste hukkaminnema?


text:
Touse ülles, Jehowa, et waene innimenne mitte woimust ei sa; sago kohhus pagganatte peäle moistetud so palle ees.


text:
Uhkusses kiusab se, kes öäl, sedda willetsat kurjaste takka, et neid peab kinniwoetama nende kurja noude läbbi, mis nem̃ad on ärramöttelnud.


text:
Sest se, kes öäl, kiitleb omma hinge iggatsemisse pärrast, ja önnistab sedda, kes ahne, ja laimab Jehowat.


text:
Se, kes öäl, ei holi middagi, et ta omma ninna püsti peab; keik temma mötted on, et ep olle Jummalat.


text:
Temma wisid tewad wallo iggal aial, sinno öiged nuhtlussed on körges tem̃a melest ärra: keikide omma waenlaste wasto turtsub tem̃a.


text:
Temma istub warritsemas ouede tagga, sallajas paikas tappab ta sedda, kes ilmasüta: temma silmad petwad ennast kehwa eest ärra.


text:
Tem̃a warritseb sallajas paikas, nenda kui loukoer om̃as pessas, ta warritseb, et ta woiks tabbada sedda, kes willets, ta tabbab sedda willetsat, kui ta tedda omma wörko tombab.


text:
Ta mötleb ommas süddames: Jummal on teist ärraunnustand, ta on ommad silmad warjule pannud, ei ta nä ellades.


text:
Touse ülles, Jehowa, tösta omma kässi ülles, oh Jummal: ärra unnusta mitte ärra neid, kes willetsad.


text:
Kül sa nääd, sest sa watad sedda waewa ja melehaigust, et sa kätte tassud omma käe läbbi; se, kes kehwa, jättab so holeks, sinna olled waese lapse abbimees.


text:
Et sa kohhut moistad waese lapsele ja waewalissele, et waene innimenne, kes mullast on , mitte ennam ei sa hirmo tehha.


text:
Taweti laul üllema mängimehhe antud . Jehowa jure kippun miña; kuida teie siis mo hingele ütlete: Minne hulkuma om̃aste mäe peäle, kui lind.


text:
Sest wata, kes öälad, tom̃awad am̃o ülles, nemmad walmistawad om̃ad noled nöri peäle, mustas pimmedas lasta neid, kes süddamest öiglased on .


text:
Jehowa on om̃as pühhas templis, Jehowal on ta aujärg taewas, tem̃a silmad näwad sedda , ta silmalauud katsuwad Adama lapsed läbbi.


text:
Jehowa katsub läbbi sedda, kes öige, agga kes öäl, ja wäekauba tööd armastab, sedda wihkab Temma hing.


text:
Ta lasseb öälade peäle saddada jämmedad rahhed; tulli ja weewlid, ja hirmus tuul, mis körwetab, on nende karrika ossa.


text:
Et agga need, kes willetsad, ärraraisatakse, et waesed äggawad, tahhan ma nüüd üllestousta, ütleb Jehowa, ma tahhan abbi sata sellele, kelle wasto turtsutakse.


text:
Jehowa könned on puhtad könned, kui selgeks sullatud höbbe souese potti sees, mis seitsekord ärrasullatud.


text:
Kui kaua unnustad sinna mind, löpmatta ärra oh Jehowa! kui kaua panned sa ennese Palle minno eest warjule?


text:
Kui kaua pean ma nou piddama om̃as hinges, ja murret ommas süddames päwa aeges? kui kaua peab mo waenlane mo wasto ennast sureks töstma?


text:
Et mo waenlane ei ütle: Ma ollen woimust ta peäle sanud! ja mo wastased ei sa wägga röömsaks, kui ma köigun.


text:
Agga minna lodan so heldusse peäle, mo südda peab wägga röömsaks sama so abbi pärrast: ma tahhan Jehowale laulda, et ta mulle head teinud.


text:
Taweti laul üllema mängimehhele antud . Se, kes jölle, mötleb ommas süddames: ei polle Jum̃alat; nem̃ad tewad pahhaste, tewad hirmsad teud, ei olle sedda, kes head teeb.


text:
Jehowa watab taewast Adama laste peäle, et ta saaks nähha, kes kegi moistlik olleks, kes Jummalat nouaks.


text:
Nemmad on keik ärratagganend, ühtlase on nemmad läinud haisema: ei olle sedda, kes head teeb, ei ühteainustke.


text:
Eks sedda ei tea keik need , kes nurjatumad tö tewad, kes mo rahwast söwad, nenda kui nem̃ad leiba söwad, Jehowat ei hüa nem̃ad mitte appi.


text:
Kes sadab Sionist Israelile ärrapeästmist? kui Jehowa omma rahwa wangipölwe pörab, siis saab Jakob wägga röömsaks, Israel römustab ennast.


text:
Kes keelt ei peksa; omma seltsimehhele kurja ei te, egga laimamist omma liggimesse peäle wasto ei wötta.


text:
Kelle melest se on ärrapöltud, kes Jummalast mikski ei pandud: agga se kes auustab neid, kes Jehowa kartwad; kes ennese kahjuks wannub, ja ei taggane sedda .


text:
Kes omma rahha ei anna kasso peäle, egga melehead ei wötta selle wasto, kes ilmasüta: kes sedda teeb, ei se köigu ellades.


text:
Mo hing, sa olled Jehowale üttelnud: Sinna olled ISsand; se hea, mis minna teen, ep olle sinno pärrast:


text:
Waid nende pühhade pärrast, kes Ma peäl on, ja nende auliste pärrast, kennest mul keik mo meel hea on .


text:
Nende wallo lähhäb suremaks, kes teise järrele tötwad: ei ma tahha ohwerdada nende joma-ohwrid were pärrast, egga nende nimmed omma ulede peäle wötta.


text:
Sest sinna ei jätta mo hinge mitte hauda, egga salli, et se , kes so melest armas, peab ärramäddanemist näggema.


text:
Sa olled mulle teäda annud ello teeradda: römo on rohkeste so Palle ees, löbbusad asjad on so parremas käes löpmatta.


text:
Taweti palwe. Kule Jehowa sedda öigust, pañe tähhele mo kange hüüdmiñe, wötta mo palwe kuulda, mis ei tulle kawwalaist uledest.


text:
Sa olled mo süddame läbbikatsnud, sa olled sedda öse tulnud katsma, sa olled mind ärrasullatand; ei sa polle middagi leidnud: ma ollen ette wötnud, et mo su ei pea ülleastuma.


text:
Innimeste teggemiste jures ollen ma so ulede sanna läbbi ennast hoidnud ülleannetumatte teeraddade eest.


text:
Näida im̃elikkult om̃ad heateggemissed siña, kes sa peästad neid, kes so jure kippuwad, nende pärrast, kes so parrema käe wasto seisawad.


text:
Nemmad tullewad nüüd meie ümber, kus meie jalla pañeme; om̃ad silmad pañewad nemmad siñna , et nemmad meid mahha aiawad.


text:
Temma on otse nenda kui loukoer, kel himmo on murda, ja kui noor loukoer, kes maas seisab sallajas paikus.


text:
Touse ülles Jehowa, joua tem̃a ette, köwwerda tedda; peästa mo hing selle öäla käest, kes so moök on ,


text:
Nende innimeste käest, kes so kässi on , oh Jehowa; nende innimeste käest, kes siit ma-ilmast, kelle jaggo on siin ellus, ja om̃a warraga täidad sa nende köhho: kel rohkeste lapsi on , kes pannewad tallele omma noorte lastele, mis neile üllejääb.


text:
Üllema mängimehhele antud , Jehowa sullase Taweti laul , kes sellesinnatse laulo sannad Jehowale räkis sel aial, kui Jehowa tedda keikide ta waenlaste käest ja Sauli käest olli ärrapeästnud.


text:
Jehowa on mo kaljo, ja mo tuggew lin, ja mo ärrapeästja; mo Jummal on mo kaljo, kelle jure ma kippun, minno kilp ja mo abbi sarw, mo körge warjopaik.


text:
Kui mul kitsas kä olli , siis hüüdsin ma Jehowat appi ja kissendasin omma Jum̃ala pole: ta kulis mo heäle om̃ast templist, ja mo kissendaminne tulli ta ette tem̃a körwusse.


text:
Siis pörrus ja wabbises Ma, ja mäe allussed wärrisesid ja keik wöttis pörruda, kui ta wihha süttis pöllema.


text:
Suits tousis tem̃a wihha sees, ja tulloke tem̃a suust teggi laggedaks, ellawad söed pöllesid temma seest.


text:
Pimmedust panni ta ommaks warjuks, ennese ümberringi ommaks maiaks need mustad weed, ja üllemad paksud pilwed.


text:
Ja Jehowa panni pitkse taewas hüüdma, ja se keigekörgem andis omma heält kuulda rahhe ja tulle süttega.


text:
Siis nähti wette hauad, ja ma-ilma allussed ilmusid sinno söitlussest Jehowa! so ninna tule öhho pärrast.


text:
Ta peästis mind mo tuggewa waenlase käest ärra ja nende käest, kes mind wihkasid, et nemmad ollid tuggewamad mind.


text:
Sest keik temma kohtoseädusssed on mo ees, ja ta seädmissi ei tahha ma mitte ennesest ärralahhutada.


text:
Wagga wasto näidad sa ennast waggaste, ühhe täieste wagga mehhe wasto näidad sa ennast täieste wagga ollewad.


text:
Jummala te on ilmalaitmatta, Jehowa könne on selge kui sullatud, ta on kilbiks keikile, kes ta jure kippuwad.


text:
Ja sa olled mulle om̃a abbi-kilpi annud, ja so parram kässi toetab mind, ja # so allandaminne teeb mind sureks.


text:
Ma tahhan ommad waenlased tagga aiada ja neid kätte sada, ja ei tahha enne taggasi tulla, kui ma neid saan ärralöppetanud.


text:
Ma tahhan neid mahha peksta, et nemmad ei pea woima üllestousta, nemmad peawad mo jalge alla langema.


text:
Ja sa panned mo wöle söddimisse tarwis, ja teed, et minno alla ennast kokko weawad need , kes mo wasto seisid.


text:
Ja ma tahhan neid pihhuks toukada kui tolmo, mis tule ees; kui roja, mis ulitsade peäl, tahhan ma neid rüüstada.


text:
Sa peästad mind rahwa riidlemistest, sa panned mind pagganatte Peaks, üks rahwas, mis ma ei tunnud, tenib mind.


text:
Kes mind mo waenlaste käest peästab, sa üllendad mind ka nende käest, kes mo wasto seiswad, sa peästad mind ärra selle käest, kes wäggewalda teeb.


text:
Kes omma kunninga önnistussed sureks teeb, ja head teeb omma woitud mehhele Tawetile ja temma suggule iggaweste.


text:
Ja sesam̃a tulleb kui peigmees om̃a katte alt wälja, ta on römus kui wäggew mees, et ta sedda teeradda peab jooksma.


text:
Tem̃a wäljatulleminne on ühhest taewa otsast, ja ta ümberpiirminne selle teisest otsast sadik, ja ep olle ühtegi ta pallawa eest warjul.


text:
Jehowa kässoöppetus on ilmalaitmatta ja jahhutab hinge, Jehowa tunnistus on tössine, ja teeb sedda rummalat targaks.


text:
Jehowa kartus on puhhas, mis ikka seisab: Jehowa kohtoseädussed on tödde isse , öiged on nemmad hopis.


text:
Neid tulleb ennam ihhaldada kui kulda, ja kui paljo selgemat kulda, ja nemmad on maggusamad kui messi ja kui messi, mis kerjede seest joseb.


text:
Ka neist uhkist pattust kela omma sullane ärra, et nemmad mo ülle ei wallitse, siis ollen ma ilmalaitmatta, ja ilmasüta mitmest ülleastumissest.


text:
Olgo mo su könned ja mo süddame järrelemötleminne so mele pärrast sinno ees, Jehowa mo kaljo! ja mo lunnastaja!


text:
Jehowa wötko sind kuulda sel päwal, kui kitsas kä; Jakobi Jummala nim̃i pango sind körge warjopaika.


text:
Siis tahhame sinno abbi pärrast öiskada, ja om̃a Jum̃ala nim̃el lippo üllestösta: Jehowa tehko täieste keik, mis sa pallud.


text:
Nüüd tean minna, et Jehowa omma woitud mehhele abbi sadab; ta kuulgo tedda ommast pühhast taewast: temma parrema käe abbi tulleb sure wäega.


text:
Teised lootwad wankritte, ja teised hooste peäle; agga meie mötleme Jehowa om̃a Jummala nimme peäle.


text:
Sa olled tem̃ale tem̃a süddame iggatsemisse järrele añud, ja mis ta omma uledega püab, ei polle sa keelnud, Sela.


text:
Sa teed neid pets-ahjo sarnatseks, mis keeb, sel aial kui sa kätte nääd; Jehowa nelab neid omma wihha sees ärra, ja tulloke pölletab neid ärra.


text:
Mo Jum̃al! Mo Jum̃al! mikspärrast olled sa mind mahhajätnud? mo oigamisse sañad on kaugel miño abbisamissest ärra.


text:
Ta on ikka Jehowa peäle omma asja weretanud, se peästko tedda, temma kiskugo tedda häddast wälja, kui temmal hea meel temmast on.


text:
Kui wessi ollen ma ärrawallatud, ja keik mo lukontid on ühhest ärralahkund; mo südda on sanud kui mee-wahha, ta on sulland ärra mo sissekondas.


text:
Mo rammo on kui potti-tük ärrakuinud, ja miño keel on mo sulae külges kinni, ja sa panned mind surma pörmo.


text:
Sest koerad on mo ümber tulnud, tiggedatte selts on mo ümber piirnud; minno käed ja mo jallad on nemmad läbbi uristand.


text:
Teie, kes Jehowat kardate, kiitke tedda, keik Jakobi suggu! auustage tedda, ja keik Israeli suggu! kartke temma eest.


text:
Sest tem̃e ep olle mitte laitnud egga läilaks piddand willetsa willetsust, ja ep olle mitte ommad silmad tem̃a eest warjule pannud, waid on kuulnud, kui ta tem̃a pole kissendas.


text:
Sinnust peab mo kitus ollema ; sures koggodusses tahhan ma ommad tootussed tassuda nende ees, kes tedda kartwad.


text:
Häddalissed peawad söma ja kül sama, Jehowat peawad kiitma, kes tedda noudwad: teie südda peab iggaweste ellama.


text:
Keik Ma-otsad peawad mele tulletama, ja Jehowa pole pöörma, ja sinno ette peawad keik pagganatte sugguwössad kummardama.


text:
Keik wäggewad Ma peäl peawad söma ja kum̃ardama; tem̃a ette peawad pölweli mahhaheitma keik, kes pörmo sisse allalähwad, ja kes omma hinge ellus ei woind piddada.


text:
Nemmad peawad tullema ja temma öigust kulutama selle rahwale, mis peab sündima, et ta sedda keik on ärra teinud.


text:
Ka siis, kui ma käin surma warjo orgus, ei karda ma kurja, sest et sinna moga olled ; sinno kep ja so sau, needsammad trööstiwad mind.


text:
Sa walmistad mo ette ühhe laua mo waenlaste nähhes; sa woiad mo Pea ölliga, mo karrikas on öiete täis.


text:
Headus ja heldus agga peawad mind tagga aiama keige mo ello aia, ja ma jään Jehowa kotta kauaks aiaks.


text:
Kelle käed ilmasüta, ja kelle südda puhhas, kelle hing tühja ei himmusta, egga pettisel wisil ei wañnu.


text:
Teie wärrawad! töstke om̃ad Pead ülles, ja teie iggawessed uksed! laske ennast üllestösta, et se au kuñingas woib sissetulla.


text:
Teie wärrawad! töstke ommad Pead ülles ja teie iggawessed uksed! töstke ennast ülles, et se au kunningas woib sissetulla.


text:
Mo Jummal! sinno peäle lodan ma, ärra lasse mind mitte häbbi sisse sada, ärra lasse mo waenlasi mitte römo pärrast hüppada minno pärrast.


text:
Ei sa ka mitte häbbisse ei ükski neist, kes sind otawad; häbbisse sawad need, kes ilmaaegu pettust tewad.


text:
Sada mind käima ommas töes ja öppeta mind, sest sinna olled mo önnistusse Jummal, sind ma otan keige se päwa.


text:
Ärra mötle mitte mo nore ea pattude peäle, egga mo ülleastmiste peäle; omma heldusse järrele mötle sinna mo peäle, omma headusse pärrast, oh Jehowa!


text:
Taweti laul . Moista mulle kohhut Jehowa! sest ma ellan ommas ilmalaitmatta meles, ja lodan Jehowa peäle, sepärrast ei liugu ma mitte.


text:
Taweti laul . Jehowa on mo walgus ja mo abbi, kedda pean ma kartma? Jehowa on mo ello kinnitus, kelle eest pean ma wärrisema?


text:
Kui tiggedad mo liggi tullid, et nemmad saaksid lihha süa, need, kes mo wihhamehhed ja mo waenlased, siis on nemmad kommistanud ja mahhalangenud.


text:
Kui söddawäggi leri mo wasto peaks ülleslöma, ei karda siiski mitte mo südda: kui södda mo wasto touseb, siis lodan minna tem̃a peäle.


text:
Ühhe asja ollen ma Jehowa käest pallunud, sedda ma otsin, et ma saaksin jäda Jehowa kotta keige mo ello aia, et ma saaksin nähha Jehowa löbbusad wisid, ja temma templis neid järrele arwada.


text:
Sest ta pettab mind eest ärra omma maiasse kurja aial; ta panneb mind warjule omma telgi warjopaika, ta töstab mind ülles kaljo peäle.


text:
Ka nüüd peab mo Pea sama üllestöstetud mo waenlaste ülle, mis mo ümberringi, ja ma tahhan tem̃a telkis ohwerdada öiskamisse-ohwrid; ma tahhan laulda ja kites laulda Jehowale.


text:
Ärra panne omma Palle mitte mo eest warjule, ärra lükka omma sullast mitte ärra wihha sees: sa olled mo abbi olnud, ärra anna mind mitte ülle, ja ärra jätta mind mahha, mo önnistusse Jummal.


text:
Ärra aña mind mitte mo wihhameeste melewalda: sest mo wasto on tousnud walle-tuñistusmehhi, ja kes wäewalla sañad suust wälja aiawad.


text:
Ma olleksin hukkas, kui minna ei olleks usknud, et ma piddin römoga Jehowa headust näggema ellawatte Ma peäl.


text:
Taweti laul . Sinno pole, Jehowa, hüan miña, mo kaljo! ärra olle mitte wait mo wasto; et, kui sa mo wasto saña ei lausu, miña wahhest nende sarnatseks ei sa, kes allalähhäwad auko.


text:
Kule mo allandlikko palwette heäle, kui ma sinno pole kissendan, kui ma om̃ad käed üllestöstan so pühha hone pühhama paiga wasto.


text:
Ärra kissu mind ärra öäladega ja nendega, kes nurjatumat tööd tewad; kes rahho räkiwad omma liggimestega, agga nende süddames on kurjus.


text:
Anna neile nende teggemist möda, ja nende kurja teggusid möda: nende kätte tö järrele anna neile, maksa jälle nende kätte, mis nemmad wäärt on .


text:
Sest nem̃ad ei moista Jehowa teggemiste järrele, egga temma kätte tö järrele; ta kissub neid mahha, ja ei ehhita neid mitte ülles.


text:
Jehowa on mo tuggewus ja mo kilp, tem̃a peäle lodab mo südda ja mulle on abbi tulnud; ja mo südda hüppab römo pärrast, ja ma tahhan omma lauloga tem̃a au üllestuñistada.


text:
Sata omma rahwale abbi, ja önnista omma pärris-ossa, ja hoia neid kui karjane, ja üllenda neid iggawesseks aiaks.


text:
Jehowa heäl sadab emma-hirwed poegema, ja teeb metsad paljaks: agga temma templis ütleb keik ta rahwas : Au olgo .


text:
Ma tahhan sind Jehowa! sureks tösta, sest sa olled mind üllestöstnud, ja sa polle mo waenlasi mitte mo pärrast römustand.


text:
Jehowa! sa olled mo hinge saatnud üllestullema pörgust, sa olled mind ellus piddanud, et ma mitte allaläinud auko.


text:
Kites laulge Jehowale teie, kes temma melest armsad, ja tunnistage ta au ülles temma pühha nimme mällestusseks.


text:
Sest tem̃a wihha on silma-pilkmisse aiaks: agga hea ello on ta heast melest; öhto jääb nut ömaiaks, agga hom̃iko on öiskamiñe.


text:
Jehowa! omma hea mele pärrast pañid sa mo wägge tuggewaste seisma: kui sa om̃a Palle warjule pannid, siis tundsin ma hirmo.


text:
Mis kasso on mo werrest, kui ma allalähhän hauda? kas pörm wöttab so au üllestunnistada? kas ta wöttab so töt kulutada?


text:
Sa olled mulle mo kaebdust pöörnud römo-mängiks; sa olled mo kottride seljast ärrawötnud ja römo mo wöle pannud.


text:
Et mo au ehk hing woiks sind kites laulda, ja ei mitte wait olla: Jehowa mo Jum̃al, siño au tahhan ma üllestunnistada iggawesseks aiaks.


text:
Sinno jure kippun ma, Jehowa! ärra lasse mind häbbisse sada ei ellades, omma öigusse pärrast peästa mind.


text:
Pöra omma körwa mo pole, kissu mind ussinaste wälja, olle mulle tuggewaks kaljuks, kindlaks koiaks ja sada mulle abbi.


text:
Ma ollen wägga römus ja römustan eñast so heldusse pärrast, et sa olled waatnud mo willetsusse peäle: sa olled mind tunnud, kui mo hingel wägga kitsas kä olli .


text:
Ja sinna ep olle mind mitte kiñiannud waenlase kätte, sa olled mo jallad pannud seisma laia Ma peäle.


text:
Olle mulle armolinne Jehowa! sest mul on kitsas kä: melehaigusse pärrast on ärrakuinud mo silmad, minno hing ja mo köht.


text:
Sest mo ello on kullunud ärra murres ja mo aastad öhkamisses; mo rammo on ärralangend mo üllekohto pärrast, ja mo lukondid on ärrakuinud.


text:
Keikide omma wihhameeste pärrast ollen ma sanud ka omma naabrile teotusseks üpres wägga, ja hirmuks omma tutwadele; kes mind näwad wäljas, need pöggenewad mo eest ärra.


text:
Sest ma ollen kuulnud mitme pahha könnet, keikipiddi on kartust; et nemmad ühtlase mo wasto nou peawad; nemmad mötlewad mo hinge käest ärrawötta.


text:
Jehowa! ärra lasse mind mitte häbbisse sada, sest ma hüan sind appi; lasse öälad häbbisse sada, olgo nemmad wait pörgusse.


text:
Kui suur on sinno headus, mis sa tallele pannud neile, kes sind kartwad, mis sa olled teinud neile, kes so jure kippunud innimeste laste nähhes.


text:
Sa panned neid warjule om̃a Palle warjo alla iggaühhe kawwala nou eest; sa pettad neid ühhe maiasse eest ärra keelte rio eest.


text:
Kidetud olgo Jehowa, et ta omma heldust immelikko wisil mulle on üllesnäitnud, kui ühhes tuggewas liñnas.


text:
Ja ma ütlesin ommas wärrisemisses: Ma ollen ärraleikatud so silma eest; siiski kuled sa mo allandlikko pallumisse heäle, kui ma sinno pole kissendan.


text:
Armastage Jehowat keik, kes temma melest armsad; Jehowa hoiab need tössised, agga ta maksab rohkeste selle kätte, kes surustab.


text:
Taweti öppetusse-laul. Wägga önnis on se, kelle ülleastminne on andeks antud, kelle pat on kinnikaetud.


text:
Wägga önnis on se innimenne, kellele Jehowa üllekohhut ei arwa süüks , ja kelle waimo sees ei olle kawwalust.


text:
Sest so kässi olli raske mo peäl ööd ja päwad, mo toidusse rammo on ärrakuinud otsego suise poua läbbi, Sela.


text:
Omma patto andsin ma sulle teäda, ja omma üllekohhut ep olle ma kinnikatnud; ma ütlesin: Ma tahhan isseennese peäle ommad ülleastmissed tunnistada Jehowale; # siis andsid sinna mo patto üllekohhut andeks, Sela.


text:
Sepärrast wötwad sind palluda keik waggad armo aial; töeste, kui paljo wet touseb, ei ullata se nende liggi.


text:
Sinna olled mulle warjuks, sa hoiad mind ahhastusse eest; sa annad mulle rohkeste römoga laulda, et sa mind peästad, Sela.


text:
Sa ütled : Ma tahhan sind targaks tehha, ja sind öppetada sedda teed, mis sa pead käima, ma tahhan sulle nou anda omma silmaga sind juhhatades .


text:
Ärge olge kui hobbone, kui hobbo-esel; need on moistmatta; nende suus on sulissed ja waljad, neid taltsiks tehha, et nem̃ad muido ei tulle so liggi.


text:
Römustage ennast Jehowa sees, ja olge wägga röömsad, teie öiged! ja laulge röömsaste keik, kes süddamest öiglased ollete .


text:
Wägga önnis on se rahwas, kelle Jummal on Jehowa, se rahwas, mis ta ennesele pärris-ossaks ärrawallitsenud.


text:
Taweti laul , kui ta ennast melest ärra teggi Abimeleki ees, ja temma tedda ärraaias, et ta ärraläks.


text:
Jehowa peästab omma sullaste hinge, ja keik need ei pea mitte süallused ollema, kes temma jure kippuwad.


text:
Taweti laul . Riidle, Jehowa, nende wasto, kes mo wasto rido töstwad: taple nende wasto, kes mo wasto taplewad.


text:
Ja wötta pigi wälja, ja panne teed kinni nende wasto, kes mind tagga aiawad; ütle mo hingele: Minna ollen sinno abbi.


text:
Häbbenego nemmad ja punnastago häbbi pärrast, kes mo hinge peäle käiwad; tagganego nemmad ikka taggasi, ja sago häbbisse need, kelle mötted käiwad mo önnetusse peäle.


text:
Sest nemmad on ilmaasjatta auko ja omma wörko mulle sallaja pannud, ilmaasjatta on nemmad auko kaewanud mo hingele.


text:
Ärrahäwwitaminne tulgo temma kätte, mis ta ei tea: ja temma wörk, mis ta sallaja pañud, wötko tedda kinni; senna ärrahäwwitamisse sisse langego temma.


text:
Keik mo lukondid peawad ütlema: Jehowa! kes on so sarnane? kes sa peästad sedda willetsat selle käest, kes wäggewam tedda, ja sedda willetsat ja waest selle käest, kes tedda risub.


text:
Agga minna, kui nemmad haiged ollid, siis olli mul kottiriidne kuub selgas, ma waewasin omma hinge paastmissega, ja mo palwe tulli ikka jälle mo süllesse.


text:
Ma käisin ikka, kui olleks teine mo söbber ja wend olnud ; ma käisin kurwaste ja kummarkülle kui se, kes omma emma leinab.


text:
Agga mo lonkamisse pärrast on nemmad röömsad ja tullewad kokko, ka need lonkajad tullewad kokko wasto mind, kedda minna ei tunnudke, nemmad tahtsid mind löhki kiskuda, ja ep olnud wait,


text:
Nende sallalikkude seas, kes kakkokesse pärrast irwitawad, kirristawad nemmad ommad hambad mo peäle.


text:
ISsand, kui kaua watad sa peält? sada mo hing jälle nende ärrahäwwitamissest ärra, mo üksik hing norist loukoerest.


text:
Ärgo sago röömsaks mo pärrast, kes walskussega mo waenlased on : kes mind ilmaasjatta wihkawad, ärgo pilkutago nemmad silmi.


text:
Sest nemmad ei tahha räkida, mis rahhuks tulleb ; waid mötlewad ärra pettised sannad nende wasto, kes waiksed Ma peäl on .


text:
Ärgo üttelgo nemmad ommas süddames: Hästi! sedda meie hing tahtis ! ärgo üttelgo nemmad: Meie olleme tedda ärraneelnud.


text:
Häbbenego ja sago häbbisse hopis need, kes römustawad mo önnetusse pärrast: sago need häbbi ja teotussega kattetud, kes mo wasto surustellewad.


text:
Öiskago ja sago röömsaks need, kel hea meel on mo öigusse pärrast, ja üttelgo allati: Jehowa sago sureks, kes heal melel omma sullase rahho tahhab.


text:
Öäla seltsi ülleastmisse sanna on mo süddame pohjas teäda : temma silma ees ei olle hirmo Jummala eest.


text:
Sest ta teeb issiennast heaks ommas meles, et ta omma üllekohto woiks kätte sada, ja wihkada, mis hea .


text:
Ta mötleb nurjatumad asjad omma wodi peäl, ja jääb seisma se tee peäle, mis ep olle hea, ta ei pölga mitte kurja ärra.


text:
So öigus on kui Jummala mäed, so kohtoseädussed on kui suur süggawus: Jehowa, sa sadad abbi innimessile kui lojustele.


text:
Näida ikka peäle omma heldust neile, kes sind tundwad, ja omma öigust neile, kes öiglased süddamest.


text:
Olle wait Jehowa ees, ja ota tedda ikka; ärra wihhasta ennast selle pärrast, kelle te korda lähhäb, egga se mehhe pärrast, kes teeb kurja noude järrele.


text:
Ja weel nattukesse aia pärrast, siis ep olle sedda öälat teps , ja kui sa wöttad temma asset tähhäle panna, siis ep olle sedda kussagi .


text:
Öälad tombawad moöga wälja, ja tombawad omma ammo ülles, et nemmad püüdwad langetada sedda willetsat ja waest, ja neid ärratappa, kes öiglased on omma wisidega.


text:
Sest need, kes öälad, sawad hukka, ja Jehowa waenlased sawad otsa kui kalli karja-ma illo, nemmad löpwad ärra kui suits.


text:
Ma ollen noor olnud, ollen ka wannaks sanud: agga ma polle mitte näinud, et se, kes öige, on mahhajäetud, ja et temma suggu on leiba otsinud.


text:
Sest Jehowa armastab öigust ja ei jätta mitte mahha ennese waggasid, neid hoitakse iggaweste: agga öälade suggu kaub ärra.


text:
Jehowa ei jätta tedda mitte ta kätte, ja ei moista tedda mitte hukka, kui temma peäle kohhut moistetakse.


text:
Ota Jehowa järrele, ja hoia temma teed, siis ta sind üllendab, et sa saad maad pärrida, sa saad nähja, kui öälad ärrakautakse.


text:
Ma ollen ühhe öäla näinud, kes wägga walli, ja lautas ennast laiale kui haljas pu, mis ühhes paikas kasnud.


text:
Ja Jehowa aitab neid ja peästab neid ärra, ta peästab neid ärra öälatte käest, ja sadab neile abbi, sest et nemmad temma jure kippuwad.


text:
Ep olle terwist ühtegi mo lihhas so sure pahhandusse pärrast; ei olle rahho mo lukontide sees mo patto pärrast.


text:
Sest keik mo üllekohhus on ülle mo Pea läinud; kui raske koorm on need läinud raskemaks, kui ma sudan kanda .


text:
Mo südda pöritab wägga, mo rammo on minnust löpnud, ja mo silmade selgust, ei sedda polle mul polegi.


text:
Kes mind armastawad ja mo söbrad on , need seiswad mo kohhal mo wigga pärrast, ja mo suggulased seiswad kaugel.


text:
Ja kes mo hinge püüdwad, seädwad mulle sallajad wörkusid, ja kes mo önnetust noudwad, räkiwad tiggedust, ja iggapäwa mötlewad nemmad kawwalusse peäle.


text:
Sest ma ollen üttelnud: Ärgo sago nemmad röömsaks minno pärrast; kui mo jalg peaks wäratama, siis surustelleksid nemmad mo wasto.


text:
Agga mo waenlastel on hea ello, nemmad on wäggewad, ja neid on paljo, kes mind ilmaasjatta wihkawad.


text:
Ma ollen möttelnud: Ma tahhan ommad ellowisid hoida patto teggemast omma kelega: ma tahhan omma suud kinni hoida otsekui wänoga, ni kaua kui se, kes öäl, mo ees on .


text:
Ma ollen suud kinnipiddanud, et ma sannage ei lausnud, ma ollin wait head räkimast , agga mo wallule tulli ennam tülli.


text:
Mo südda läks pallawaks mo sees; kui ma selle peäle mötlesin, hakkas tulloke mo sees pöllema; ma ütlesin omma kelega:


text:
Jehowa! anna mulle teäda mo ello otsa ja mo päwade moöto, missuggune se on, et ma tunnen, kui sant ma ollen .


text:
Wata, sa olled mo ello päwad pannud kämle laiusseks, mo ello kord on kui ei ühtegi sinno ees; igga innime on kül koggone tühhine, se on terwe tössi, Sela.


text:
Kül iggaüks könnib otsekui warjo sees, kül nemmad möllawad tühjalt: iggaüks panneb kokko, ja ei tea mitte, kes sedda ärrakorristab.


text:
Kui sa innimest karristad nomimistega üllekohto pärrast, siis lassed sa ärrasullada, mis temma melest kallis, otsekui koi ride ärraaiab ; kül igga innimenne on tühhine, Sela.


text:
Jehowa! kule mo palwe ja wötta kuulda mo kissendamist: ärra seisa wait mo silmawee pärrast, sest ma ollen woöras sinno ees, üks maialinne kui keik mo wannemad.


text:
Ja on mind ülleswötnud ärrahäwwitamisse august ja muddasest rojast, ja on mo jallad pannud seisma kaljo peäle, ja mo sammud kinnitanud.


text:
Ja mo suhho ne laulo pannud meie Jummalale kitusseks; paljo näwad sedda , ja wötwad karta, ja Jehowa peäle lota.


text:
Wägga önnis on se mees, kes Jehowat panneb ommaks lotusseks, ja ei wata taggasi ei torredate egga nende peäle, kes körwale kallawad walle pole.


text:
Sured on so immeasjad ja so mötted, mis sinna, Jehowa mo Jummal, meie pärrast olled teinud; ei maksa so wasto ühtegi; kui ma neid tahhan ülleskulutada ja üllesräkida; siis on neid paljo ennam, kui et ma jouan üllesarwada.


text:
Tappa- ja roa-ohwer ep olle mitte so mele pärrast; körwad olled sa mulle läbbi uristanud, pölletamisse- ja patto-ohwri ei tahtnud sa mitte.


text:
Ma kulutan öigust kui röömsad sannumed sures koggodusses; wata, ma ei tahha ennese ulid mitte kinnipiddada, Jehowa! sinna tead sedda .


text:
So öigust ei katta ma kinni ommas süddames, so tössidust ja so abbi rägin ma ülles , su heldust ja so töt ei salga ma mitte ärra sure koggodusse ees.


text:
Sinna, Jehowa! ei wötta omma hallastust mo eest kinni piddada; so heldus ja so tödde hoidwad mind allati.


text:
Sest mitto önnetust on mo ümber sanud, nenda et sedda ei woi üllesarwada, keik mo üllekohhus on mind kinniwötnud, nenda et ma ei woi nende otsa ärranähja; neid on paljo ennam, kui mo juuste karwad, ja mo südda on mind mahhajätnud.


text:
Häbbenego hopis ja sago häbbisse need, kes mo hinge peäle käiwad, otsa selle peäle tehha; tagganego nemmad taggasi, ja punnastago häbbi pärrast need, kel hea meel on mo önnetussest.


text:
Olgo röömsad ja römustago ennast sinno sees keik, kes sind otsiwad; kes so önnistust armastawad, need üttelgo allati: Sureks sago Jehowa.


text:
Agga minna ollen willets ja waene, ISsand mötleb mo peäle: sinna olled mo abbi ja mo ärrapeästja; ärra wiwi mitte, mo Jummal.


text:
Wägga önnis on se, kes ühhe kehwa pölwe targaste ärraarwab; Jehowa peästab tedda ärra önnetusse päwal.


text:
Jehowa wöttab tedda hoida ja tedda ellus piddada, tedda peab önsaks petama Ma peäl, ja ärra anna tedda mitte ta waenlaste melewallale.


text:
Ka kui kegi mind tulleb waatma, siis rägib ta tühja paljast, temma südda koggub ennesele nurjatumad asjad, temma lähhäb wälja ja rägib neid ülles.


text:
Keik, kes mind wihkawad, pommisewad issikeskes minnust, nemmad mötlewad mo peäle mulle kurja tehja .


text:
Ja ütlewad: Pahharetti wiis on temma sisse wallatud; sepärrast, kui ta maas on, ei pea ta mitte ennam üllestousma.


text:
Ka se mees, kellega ma rahho sees ellasin , kelle peäle ma lootsin, kes mo leiba sööb, se töstab kanda mo wasto sureste.


text:
Agga sinna, Jehowa, olle mulle armolinne ja lasse mind ülles tousta, siis tahhan ma nende kätte tassuda.


text:
Agga mind, mind pead sinna ülles mo ilmalaitmatta meles, ja panned mind ennese ette seisma iggaweste.


text:
Mo hingel on janno Jummala järrele, ellawa Jummala järrele; millal näen ma, et ma Jummala Palle ette saan?


text:
Kui se mo mele tulleb, siis wallan ma omma hinge issienneses wälja: sest ma läksin pakso rahwa seas ja käisin hiljukeste nendega Jummala kotta öiskamisse- ja tänno heälega hulga seas, mis Pühhad piddasid.


text:
Mis sa ennast allawautad, mo hing, ja kohhised mo sees? ota Jummalat, sest ma tahhan tedda weel täñada, tem̃a Palle on selge öñistus.


text:
Mo Jummal! mo hing wautab ennast alla mo sees, sepärrast tulletan ma sind mele Jordani maalt ja Hermoni ja Mitsari mäelt.


text:
Üks hädda süggawus hüab teise süggawusse pole, sinno kaewandude kohhisemissest; keik siño wee-woud ja so laened käiwad mo ülle.


text:
Päwal wöttab Jehowa omma heldussele käsko anda; ja ösel on temma laul mo jures, mo palwe touseb , mo ello Jummala pole.


text:
Ma ütlen Jum̃ala om̃a kaljo wasto: Mikspärrast olled sa mind ärraunnustanud? mikspärrast pean ma kurwaste käima, kui waenlane mulle hädda teeb?


text:
Se on otsego surma-haaw mo lukontide sees, et mo ahhastajad mind teotawad, kui nem̃ad iggapäwa mo wasto ütlewad: Kus on so Jum̃al?


text:
Mis sa ennast allawautad, mo hing, ja mis sa kohhised mo sees? ota Jummalat, sest ma tahhan tedda weel tännada, ta on mo palle suur önnistus ja mo Jummal


text:
Moista, oh Jummal! mulle kohhut ja selleta mo rioasja ja peästa mind ärra se rahwa käest, mis ei olle wagga: peästa mind ärra igga pettise ja pöratse mehhe käest.


text:
Sest sinna olled mo Jum̃al, kes mo tuggew paik, mikspärrast olled sa mind ärraheitnud? mikspärrast pean ma ikka kurwaste käima, kui waenlane mulle hädda teeb?


text:
Läkkita omma walgust ja omma tödde, need juhhatago mind, need saatko mind so pühha mäe jure ja so maiade jure.


text:
Et ma woin tulla Jum̃ala altari jure, Jummala jure, kes mo üpris suur rööm on , ja kanlega sind tännada, oh Jum̃al! kes mo Jum̃al on.


text:
Mis sa ennast allawautad, mo hing! ja mis sa mo sees kohhised? ota Jum̃alat, sest ma tahhan tedda weel tännada, ta on mo palle suur önnistus ja mo Jummal.


text:
Jummal! meie olleme omma körwadega kuulnud, meie wannemad on meile juttustanud, mis tööd sa olled teinud nende päiwil wannast aiast.


text:
Sinna olled pagganad omma käega ärraaianud, ja neid, meie wannemad assutanud: sa olled mitme rahwale kurja teinud ja neid ärralükkanud.


text:
Sest nemmad ep olle mitte omma moögaga sedda maad pärrinud, ja nende kässiwars ep olle neile mitte abbi saatnud, waid sinno parrem kässi ja sinno kässiwars ja sinno Palle walgus: et sul neist hea meel olli.


text:
Sinno läbbi tahhame ommad waenlased mahhatoukada; so nimmel tahhame meie ärratallada neid, kes meie wasto seiswad.


text:
Sa pañed meid taggasi tagganema waenlaste eest, ja kes meid wihkawad, need risuwad meie warra endile.


text:
Sa panned meid teotusseks meie naabrittele, irwitamisseks ja pilkamisseks neile, kes meie ümber on .


text:
Selle könne pärrast, kes laimab ja teotab: waenlasse pärrast ja selle pärrast , kes kurjaste kätte maksab.


text:
Se keik on meie peäle tulnud, ja meie ep olle sind mitte ärraunnustanud egga walskust teinud so seädusse wasto.


text:
Mo südda kedab wälja hea saña; ma ütlen: Mo tehtud laul on kuñinga auuks; mo keel on kui kirjotaja raud-sulg.


text:
Sa olled illusam kui innimesse lapsed, arm on wäljawallatud so ulede sisse, sepärrast önnistab sind Jummal iggaweste.


text:
Ja ommas auustusses sada keik hästi korda, söida töe pärrast ja öigusse pärrast; kül so parrem kässi öppetab sind, mis wäärt on karta.


text:
Sa armastad öigust ja wihkad öälust: sepärrast on sind, oh Jum̃al! so Jum̃al woidnud römo ölliga ennam kui so seltsi mehhed.


text:
Keik so rided on selge mirri, aloe ja kaatsia, sest aiast kui sa elewanti-luist tehtud surist honist olled römustud.


text:
Kunningatte tütred on ehhitud so kalli ehtedega, kunninga-emmand seisab so parremal käel Owiri kallima kullaga ehhitud .


text:
Tedda wiakse wälja ömmeltud riette sees kunninga jure: need neitsid, kes temma järrel, kes ta söbrad, neid wiakse so jure.


text:
Ma tahhan so nimme mele tulletada igga pölwe rahwa seas; sepärrast peawad sind tännama keik rahwas ikka ja iggaweste.


text:
Jummal on meile warjopaigaks ja tuggewusseks: ta annab eñast kül leida kui abbimees keiges ahhastusses.


text:
Kui keik nende wessi kohhiseks ja seggaseks lähhäks, kui mäed selle merre tousmisse pärrast wöttaksid wärriseda, Sela.


text:
Kes söddimissed löppetab Ma otsani; ta murrab am̃o katki ja raiub piki otsast ärrä, söa-wankrid pölletab ta ärra tullega.


text:
Seiske ja tundke, et minna ollen Jummal; ma tahhan körgeks sada pagganatte seas, körgeks sada Ma peäl.


text:
Rahwa üllemad kogguwad kui Abraami Jummala rahwas; sest Jum̃ala pärralt on ka made kaitsiad, tem̃a on wägga körgeks töstetud.


text:
Otsego meie olleme kuulnud, nenda olleme näinud wäggede Jehowa liñnas , omma Jummala liñnas; Jummal wöttab sedda kinnitada iggaweste, Sela.


text:
Pange hästi tähhele ta eestmüri, arwage ärra temma sured koiad, et teie woite keik juttustada tullewa pölwe rahwale.


text:
Ma tahhan omma körwa pöörda tähhendamisse-sanna pole, ja awwalikkult kanlega teäda anda omma moistetust.


text:
Mikspärrast pean ma kartma kurjal aial? kui nende üllekohhus, kes mind jalge alla tallawad, mo ümber tulleb.


text:
Sest temma nääb: targad surrewad, halbid ja totrad lähhäwad hopis hukka, ja jätwad omma warrandust teistele.


text:
Nende meel on, et nende sugguwössa peaks iggaweste jäma ja nende honed pölwest pölweni; om̃ad nim̃ed tewad nem̃ad kuulsaks iggal maal.


text:
Sesinnane nende wiis on neile üks halp lotus, ja kes nende järrele tullewad , neil on hea meel nende könnest, Sela.


text:
Neid pannakse pörgo kui puddolojuksed, surm sööb neid ärra, ja öiglased wallitsewad nende ülle hom̃ikul, ja pörgo kullutab nende au kaljo, et sellele asset ei jä.


text:
Asawi laul. Se wäggew Jummal Jehowa rägib ja hüab Ma-ilma rahwast päwa tousmissest seält sadik, kus ta loja lähhäb.


text:
Meie Jum̃al tulleb ja ep olle wait, tulloke pölletab temma eel ärra, ja temma ümber käib wägga kange tuul.


text:
Kule mo rahwas! siis tahhan ma räkida; kule Israel! siis tahhan ma so jures tunnistada: Jummal sinno Jummal ollen minna.


text:
# Ja hüa mind appi ahhastusse päwal: siis tahhan ma sind sest wäljakiskuda, ja sinna pead mind auustama.


text:
Agga öäla wasto ütleb Jummal: Mus sul on teggemist , et sa mo seädmissist juttustad, ja wottad mo seädust omma suhho?


text:
Sedda keik olled sa teinud, ja ma ollen wait olnud: sa mötled, et ma öiete pean ollema kui sinna; agga ma tahhan sind nomida, ja keik so silma ette seäda.


text:
Et moistke sedda, kes teie Jummalat ärraunnustate, et ma teid ei kissu, ja ep olle sedda, kes peästab.


text:
# Kes ohwriks toob tunnistust, se auustab mind, ja walmistab teed, et ma tem̃ale woin Jummala önnistust anda nähha römoga.


text:
Jummal olli mulle armolinne omma heldusse pärrast, kustuta mo ülleastmissed omma rohke hallastusse pärrast.


text:
Sinno, sinno wasto ükspäines ollen ma patto teinud, ja sedda, mis so silma ees pahha, ollen ma teinud; sepärrast olled sa öige, kui siña rägid, sa olled puhhas, kui sa kohhut moistad.


text:
Anna mulle römustusse- ja römo-sannumed kuulda, et wägga röömsaks sawad mo lukondid, mis sa olled ärraröhhunud.


text:
Oh Jummal! mo önnistusse Jummal! peästa mind ärra werresüüst: siis mo keel laulab röömsaste so öigust.


text:
Sest tappa-ohwrid ep olle so mele pärrast, muido ma annaksin neid ; pölletamisse-ohwrist ei olle sul mitte head meelt.


text:
# Jum̃ala melepärralissed ohwrid on üks röhhutud waim, üht röhhutud ja russuks pekstud süddant ei laida sa mitte, Jummal!


text:
Siis on so mele pärrast öigusse ohwrid, ja se ohwer, mis hopis ärrapölletakse, siis wiakse wärsesid so altari peäle.


text:
Kui Toeg Edomi-mees olli tulnud ja Saulile täetand, ja temmale üttelnud: Tawet on tulnud Ahimeleki kotta.


text:
Jummal wöttab ka sind mahhakiskuda iggaweste, ta wöttab sind ärra ja kissub sind ärra so telgist, ja jureni kautab temma sind ellawatte maalt ärra, Sela.


text:
Ennä sedda meest, kes Jum̃alat mitte om̃aks kiñitusseks pannud, waid lotis om̃a sure rikkusse peäle; ta sai tuggewaks om̃a tiggedusse läbbi.


text:
Agga minna ollen kui haljas öllipu Jummala koias, ma lodan Jummala heldusse peäle ikka ja iggaweste.


text:
Ma tahhan sind tännada iggaweste, et sa keik hästi teinud, ja tahhan odata siño nim̃e, sest se on hea so waggade ees.


text:
Se, kes jölle, ütleb ommas süddames: Ei polle Jummalat; nemmad tewad pahhaste ja tewad hirmust köwwerust, ei olle sedda, kes head teeb.


text:
Jummal wadab taewast innimesse laste peäle, et ta saaks nähha, kas kegi moistlik olleks, kes Jummalat nouaks.


text:
Nemmad on keik ärratagganend, ühtlase on nemmad läinud haisema, ei polle sedda, kes head teeb, ei ühteainustke.


text:
Eks sedda ei tea need, kes nurjatumma tö tewad? kes mo rahwast söwad, nenda kui nem̃ad leiba söwad, Jum̃alat ei hüa nem̃ad mitte appi.


text:
Seäl tundwad nem̃ad suurt hirmo, kus ep olle hirmo: sest Jummal on laiale pillanud selle lukondid, kes so wasto leri ülleslööb; sa sadad neid häbisse, et Jummal neid on ärrapölgnud.


text:
Kes sadab Sionist Israelile ärrapeästmist? kui Jummal omma rahwa wangipölwe pörab, siis saab Jakob wägga röömsaks, Israel römustab ennast.


text:
Sest woörad kippuwad mo peäle, ja wägga paljud püawad mo hinge: nemmad ei pañe Jummalat mitte enneste ette, Sela.


text:
Sest ta on mind keigest ahhastussest wälja kiskunud, ja mo waenlastest on mo silm näinud, mis ma tahtsin .


text:
Waenlase heäle pärrast, selle öäla ahhastamisse pärrast: sest nemmad lükkawad mo peäle nurjatumad asjad, ja wihkawad mind wihhaga.


text:
Siis ütlesin minna: Kes annab mulle nisuggused tiwad, kui tuil on ? ma lennaksin ärra, et ma asset saaksin.


text:
Sest waenlane ei laima mind, muido ma kannataksin: se ei surusta mo wasto, kes mind wihkab, muido lähhäksin ma tem̃a eest warjule.


text:
Kippugo surm kui wölla-issand nende peäle, mingo nemmad alla pörgusse ellawalt; sest selge kurjus on nende maias, seestpiddi nende sees.


text:
Ta on mo hinge rahho sees lunnastand sest sündimissest, mis mo wasto on , et nemmad kül hulkas mo kallal olnud.


text:
Jummal wöttab kuulda ja neid waewada, sest ta istub jo ammust aiast, Sela; sest nemmad ei sa teiseks innimesseks, ja ei karda mitte Jummalat.


text:
Libbedamad on temma su-sannad kui woi, agga ta süddames on söddiminne; temma sannad on pehmemad kui ölli, needsammad ommeti paljad moögad.


text:
# Heida Jehowa peäle om̃a koorma, ja tem̃a peab sind ülles, tem̃a ei lasse mitte iggaweste köikuda sedda, kes öige on.


text:
Agga siña, oh Jum̃al, wöttad neid mahhalükkada hukkatusse auko; need mehhed, kel werresüüd ja pettust on , need ei sa omma ello päiwi polelegi; agga minna lodan sinno peäle.


text:
Taweti kulla-tükki laul üllema mängimehhele antud sest waiksest tuist nende seas, kes kaugelt ärra on, kui Wilistid tedda kinniwötsid Katis.


text:
Olle mulle armolinne, Jummal, sest innimessed püüdwad mind ärraneelda; igga päwa teeb se tapleja mulle hädda.


text:
Mo warritsejad püüdwad mind ärraneelda iggapäwa, sest neid on paljo, kes mo wasto taplewad körgest paigast.


text:
Jum̃ala sees tahhan ma kita temma saña, Jum̃ala peäle lodan minna; ei ma karda, mis woib lihha mulle tehha?


text:
Nemmad tullewad kokko, petwad ennast eest ärra, ja pañewad mo kañnad tähhele otsego need , kes mo hinge lootwad seest ärrawotta .


text:
Mo hulkumist olled sinna üllesarwand, mo silmawet panne omma nahk-kotti; eks need so ramatus ei olle ?


text:
Siis tagganewad mo waenlased taggasi sel päwal, kui ma hüan; sedda ma tean, et Jummal seisab mo eest.


text:
Sest sa olled mo hinge surmast ärrapeästnud, eks sa mo jalgo ei peästnud kom̃istamissest? et ma woin köndida Jummala ees ellawatte walgusses.


text:
Taweti kulla-tükki laul Altasehheti wisil laulda üllema mängimehhele antud , kui ta Sauli eest ärrapöggenes kopasse.


text:
Olle mulle armoliñe, Jum̃al! olle mulle armoliñe, sest siño jure kippub mo hing, ja so tibade warjo alla tahhan ma kippuda, kuñi se äppardus saab mödaläinud.


text:
Kül ta läkkitab taewast ja peästab mind, ta laidab tedda, kes mind püdis ärraneelda, Sela; kül Jummal läkkitab om̃a heldust ja omma töt.


text:
Mo hing on kesk hirmsade loukoerte seas, ma maggan nende seas, kes legitsewad wihhast: nende iñimeste laste hambad on kui pigid ja noled, ja nende keel on kui terraw moök.


text:
Wörko on nemmad walmistanud mo sammudele, mo hinge köwwerdab iggamees : nemmad on mo ette auko kaewanud, agga issi on nemmad otsekohhe senna sisse langenud, Sela.


text:
Ärka ülles mo au ehk keel , ärka ülles sa nablimäng ja kannel, koido aial tahhan ma ennast üllesärratada.


text:
Kas teie töeste rägite, kui teie öigussest wait ollete ? kas teie öigel wisil kohhut moistate, oh innimesse lapsed?


text:
Kül teie wöttate süddames köwwerust ette; siin maal wagite teie ärra omma kätte wäekauba tööd teiste kätte .


text:
Neil on tulline wihha, mis mao tullise wihha sarnane: otsego wihhasem kurt maddo, mis ommad körwad kinnisullub,


text:
Jummal! kissu ärra nende hambad, mis nende suus: noorte loukoerte purrehambad kissu wälja, oh Jehowa!


text:
Mönago nem̃ad kui wessi, mingo nemmad siñna ja teñna: kui ta taotab om̃a nooltega, siis sago nemmad otsekui ärraleikatud.


text:
Otsego seateggo mingo nemmad ärrasullades hukka, otsego enneaegne naese lomoke ärgo sago nemmad mitte päwa nähha.


text:
Ennekui teie kibbowitsad tunnukse poösaks sawad , ni pea wöttab ta neid otse ellawalt otsego kanges wihhas kange tulega ärraaiada.


text:
Kes öige, se wöttab eñast römustada, kui ta saab nähha sedda kättemaksmist, ta wöttab selle öäla werres om̃ad jallad pesta.


text:
Ja innimenne wöttab öölda: Ommeti on kasso sel, kes öige on ; Jum̃al on ommeti ikka kohtomoistia Ma peäl.


text:
Taweti kulla-tükki laul üllema mängimehhele antud Altasehheti wisil laulda , kui Saul neid läkkitas, kes piddid temma kodda hoidma, ja tedda surretama.


text:
Peästa mind mo waenlastest, mo Jummal: sada mind ülles ühte körge paika nende eest, kes mo peäle kippuwad.


text:
Sest wata, Jehowa! need warritsewad mo hinge: tuggewad tullewad kokko mo wasto; polle mul ülleastmisse egga patto süüd.


text:
Ja siña Jehowa wäggede Jum̃al! Israeli Jum̃al! hakka walwama, et sa keik pagganad tulled katsma; ärra olle armoliñne neile keikile, kes nurjatumat pettist tööd tewad, Sela.


text:
Wata, nemmad aiawad ommast suust wälja, moögad on nende ulede sees; sest nemmad mötlewad: kes tulleb?


text:
Ärra tappa neid mitte, et mo rahwas wahhest ei uñusta: pañe neid ulkuma om̃a wäe läbbi, ISsand meie kilp! ja lükka neid mahha.


text:
Nende su pat on nende ulede sanna, sepärrast woetakse neid kinni nende körkusses, ja sedda se sajatamisse ja walle pärrast, mis nemmad juttustawad.


text:
Löppeta om̃a tullise wihha sees, löppeta, et nemmad teps ei olle, et nem̃ad tundwad, et Jummal on wallitseja Jakobis ma-ilma otsani, Sela.


text:
Agga minna tahhan laulda so tuggewussest, ja röömsaste laulda hom̃iko so heldusse pärrast: sest sa olled mulle körgeks warjopaigaks sanud, ja pöggenemisse paigaks sel päwal, kui mul kitsas kä on.


text:
Kui ta sai tappelnud Siria-rahwaga, mis Mesopotamiast ja mis Sobast olli , kui Joab taggasi tulli ja olli sola-orko kaksteistkümmend tuhhat Edomi-meest mahhalönud.


text:
Jummal, sa olled meid ärraheitnud, sa olled meid löhkunud, sa olled wihhane olnud, pöra ennast jälle meie pole.


text:
Sa olled teinud maad wabbisema, sa olled sedda ühhest ärrakiskunud, parranda temma praud, sest ta köigub.


text:
Jum̃al on räkinud om̃as pühhas paikas, ma tahhan römo pärrast hüppada: ma tahhan Sekemit ärrajaggada, ja Sukkoti orro ärramoöta.


text:
Kilead on minno pärralt, ja Manasse on mo pärralt, ja Ewraim on mo Pea kinnitus: Juda on mo kösso-andia.


text:
Moab on mo pessemisse pot, Edomi-rahwa peäle heidan ma omma kinga: Wilistide Ma öiskago minno pärrast.


text:
Eks mitte sinna, Jummal! kes sa meid ollid ärraheitnud ja ei läinud mitte wälja, oh Jummal, meie söawäega.


text:
Ma-ilma otsast hüan ma sinno pole, kui mo südda ärranörgeb: juhhata mind siñna kaljo peäle, mis körgem on mind.


text:
Sest sinna, Jummal, olled kuulnud mo tootussed, sa olled pärrandust annud neile, kes so nimme kartwad.


text:
Kui kaua peate teie tiggedad nouud ühhe mehhe wasto? teid keik peab ärratappetama; teie ollete kui wäljawaund sein, ja kui müür, mis langakal on .


text:
Nem̃ad pidawad agga nou, tedda temma körgest auust mahhalükkada, wallest on neil hea meel: omma suga önnistawad nemmad, agga om̃as süddames wanduwad nem̃ad ärra, Sela.


text:
Lootke tem̃a peäle iggal aial, oh rahwas! wallage wälja omma südda temma ette: Jummal on meile warjopaigaks, Sela.


text:
Agga tühjad paljad keik on iñimesse lapsed, suurtsuggu lapsed on wallelikkud: kui need sawad wae-kauside peäle, siis on nemmad hopis kergemad kui tühhi paljas.


text:
Ärge lootke liateggemisse peäle, ja ärge minge tühhiseks sest , mis on risutud; kui warra kossub , siis ärge pange mitte süddant siñna külge .


text:
Jum̃al, siña olled miño Jum̃al, ma tahhan sind warra otsida; mo hingel on jaño so järrele, mo lihha ihhaldab sind ühhe poudse Ma sees mis märga tahhab, et ep olle wet.


text:
Agga kunningas on römus Jummala sees: iggaüks, kes temma jures wañnub, peab kiitlema: sest nende suud peab kinnipandama, kes walskust räkiwad.


text:
Et nemmad sallajas paikus mahha lasseksid sedda, kes täieste wagga on : äkkitselt laskwad nemmad tedda, ja ei kardage mitte.


text:
Nemmad kinnitawad ennast ses kurjas asjas, nemmad juttustawad, et nemmad tahtwad sallajad wörkutamisse paelad panna: nemmad ütlewad: Kes neid nääb?


text:
Nemmad mötlewad sure holega köwwerusse peäle: et meie olleme ärralöpnud, se on nende melest üks ärramötteltud nou, ja iggaühhe seestpiddine nou ja südda on se peäle süggaw.


text:
Ja nemmad saatwad issiennast teine teise peäle kommistama omma kele läbbi; keik, kes neid näwad, wötwad neist ärrapöggeneda.


text:
Se, kes öige, römustab eñast Jehowa sees, ja kippub temma jure, ja keik, kes süddamest öiglased, kiitlewad.


text:
Wägga önnis on se, kedda sinna ärrawallitsed, ja sadad liggi tullema, et ta saaks ellada so ouede sees: kül meid täidetakse so koia ehk so pühha templi headussest.


text:
Sa wastad meile öigusses sel wisil, mis kartusse wäärt, oh meie önnistusse Jummal! sa olled keige ma-ilma otsade ja ka nende lotus, kes kaugel merre äres on ,


text:
Et need, kes Ma otsas ellawad, wöttaksid karta so im̃etähtede pärrast; sa pañed röömsaste laulma neid, kes hom̃iko ja öhto wäljatullewad.


text:
Sa tulled sedda maad katsma, ja käid sedda keikipiddi läbbi, sa teed sedda wägga rikkaks: # Jummala wee-soned on täis wet ; sa walmistad nende wilja, kui sa sedda maad öiete olled walmistand.


text:
Sa kastad rohkeste tem̃a waud ja pañed ta pangad laggunema, wihma piiskadega teed sa sedda sullaks, ja önnistad, mis ta kaswatab.


text:
Karja-maad on ülleültsa täis puddolojuksid, ja orrud on wiljaga kaetud; nemmad öiskawad, nemmad laulwad ka.


text:
Üttelge Jum̃alale: Mis kartusse wäärt olled sa om̃a teggude sees ! so sure wäe pärrast räkiwad so waenlased libbeda kelega so ette.


text:
Ta wallitseb omma wäega iggaweste, ta silmad wahhiwad pagganatte peäle, kangekaelsed ei jä körgeks töstetud, Sela.


text:
Sest sa olled meid läbbikatsnud, oh Jummal! sa olled meid sullatanud, otsego höbbedat selgeks sullatakse.


text:
Sa olled sandid innimessed lasknud meie Pea peäle söita, meie olleme tulle ja wee sisse sanud; agga sa olled meid wäljasaatnud, et meie keik rohkeste sanud.


text:
Ma tahhan sulle lihhawad pölletamisse-ohwrid ohwerdada järade suitsetamisse-rohhoga: ma tahhan weiksid sikkadega ohwriks walmistada, Sela.


text:
Tulge, kuulge keik, kes teie Jummalat kardate, sest ma tahhan juttustada, mis temma mo hingele teinud.


text:
Rahwas on röömsad ja laulwad röömsaste, sest sinna moistad rahwale öigusses kohhut, ja juhhatad rahwast Ma peäl, Sela.


text:
Kül Jum̃al touseb ülles, tem̃a waenlased sawad ärra pillatud, ja kes tedda wihkawad, need peawad tem̃a eest ärrapöggenema.


text:
Sa aiad neid ärra, otsego suits ärraaetakse; kui mee-wahha tullest ärrasullab, nenda lähhäwad öälad Jummala eest hukka.


text:
 Laulge Jum̃alale, laulge kites tem̃a nimme, parrandage teed sellele, kes söidab laggedatte peäl: temma nim̃i on Jehowa sees, ja hüppage römo pärrast temma ees.


text:
Üks Jum̃al, kes neid, kes üksikkud on , assutab ühte kotta, kes wangid wäljawiib öigede tede peäle: agga kangekaelsed ellawad pouases paikas.


text:
Sinno ellajatte selts ellab seäl, sinna Jummal walmistad om̃a headusse läbbi tedda , kes willets on .


text:
Kui teie kitsaste kohtade wahhel maas ollete, siis ollete teie kui tuikesse tiwad, mis höbbedaga kattetud, ja kelle tiwa sulled on walwaka koldse kulla karwa.


text:
Mikspärrast warritsete teie üksi silmi, teie mäekinkudega mäed? sedda mägge on Jummal ihhaldanud omma ello-assemeks, ikka tahhab Jehowa seäl ellada löpmatta.


text:
Jummala söawankrid on kakskümmend tuhhat, mitto tuhhat kord tuhhat; ISsand on nende seas Sinais pühhastusses.


text:
Sinna olled körgesse üllesläinud, sa olled wangihulka wangi winud, sa olled andid sanud innimestele, ja kangekaelstele ka, et Jehowa Jummal woib nende seas ellada.


text:
Kidetud olgo ISsand iggapääw! ta panneb koorma meie peäle, se Jummal, kes meie ärrapeästia on , Sela.


text:
Jummal on meile rohke ärrapeästmisse Jummalaks, ja Jehowa ISsanda kä on mitto wäljasaatmist surmast.


text:
Agga omma waenlaste Pea peksab Jum̃al katki, ja selle karrust pealagge, kes omma süga eddasi lähhäb.


text:
Et sa wautad omma werresse ja omma koerte keelt werresse , mis waenlastest, ja iggaühhest nende seast joosnud .


text:
Nemmad on näinud so käimissed, oh Jummal! minno Jummala käimissed, kes mo kunningas on pühhas paikas.


text:
Seäl on se pissukenne Penjamin, kes nende ülle wallitseb; Juda würstid om̃a koggodussega: Sebuloni würstid, Nawtali würstid wallitsewad .


text:
Sinno Jummal on käsko annud so kunningrigi tuggewusse pärrast : oh Jummal! kinnita sedda, mis sa ettewotnud meile tehha.


text:
Söitle se ellajas, mis pillirogus on, ja wäggewatte härgade hulka rahwa wassikattega: söitle neid, kes ennast jalge ette mahhaheitwad höbbe-tükkide pärrast: Jum̃al pillab laiale sedda rahwast, kel söddimissest hea meel on.


text:
Jum̃al! sa olled kartusse wäärt om̃a pühha paikade seest: Israeli Jummal, se annab tuggewust ja ram̃o rahwale; kidetud olgo Jum̃al.


text:
Ma ollen süggawa mudda sisse waunud, kus ei woi seista: ma ollen wee süggawasse sanud, ja wolas wessi upputab mind ärra.


text:
Neid, kes mind ilmasüta wihkawad , on ennam kui mo juuste karwad: need on wäggewaks sanud, kes mind püawad ärrakautada, kes walskusse läbbi mo waenlased on ; ma pean siis maksma, mis ma polle wäggise käest ärrakisknud.


text:
Ärra lasse mo pärrast häbbisse sada neid , kes ootwad sind, ISsand wäggede Jehowa: ärra lasse häbbi pärrast ärrapunnastada need , kes mo peäle lotes sind otsiwad, oh Israeli Jummal!


text:
Sest pühha wihha so koia pärrast on mind ärrasönud , ja nende laimamissed, kes sind laimasid ¤, on mo peäle langenud.


text:
Agga minna, mo palwe käib sinno pole, Jehowa! sel aial, mis so mele pärrast, Jummal! so sure heldusse pärrast: wasta mulle omma tössist abbi möda.


text:
Kissu mind sest rojast wälja, et ma sisse ei wau: sada, et ma peäsen omma wihkajatte käest ja süggawast weest.


text:
Ärgo upputago wolas wessi mind ärra, ja ärgo neelgo süggawus mind mitte ärra, ja ärgo pango kaew omma suud minno ülle mitte kinni.


text:
Ja ärra panne omma Pallet mitte omma sullase eest warjule, sest mul on kitsas kä; kule mind ussinaste.


text:
Laimamiñe murrab mo süddant, ja ma ollen woimato: ma ootsin, kel piddi ärras meel ollema, ja polle kussagi : ja trööstiad, ja ma ei leia mitte.


text:
Sest nemmad aiawad tedda takka, kedda sinna olled peksnud, ja aiawad jutto nende walluks, kes sinnust on hawatud.


text:
Sest Jummal tahhab Sionit ärrapeästa, ja Juda liñnad üllesehhitada, et nemmad seäl peawad ellama ja sedda pärrima.


text:
Ja temma sullaste suggu peab sedda pärris-ossaks sama, ja kes temma nimme armastawad, need peawad seäl ellama.


text:
Häbbenego ja sago häbbisse, kes mo hinge püäwad; tagganego taggasi ja puñastago häbbi pärrast ärra, kel hea meel on mo önnetussest.


text:
Olgo röömsad ja römustago siño sees keik, kes sind otsiwad; ja kes so önnistust armastawad, üttlego allati: Jum̃al sago sureks.


text:
Agga minna ollen willets ja waene: oh Jummal tötta mo jure! sinna olled mo abbi ja mo ärrapeästja; Jehowa ärra wiwi mitte.


text:
Olle mulle kaljopeälseks honeks, et ma allati woin sisse miñna, sa olled käsknud mulle abbi sata : sest sa olled mo kaljo ja mo tuggew lin.


text:
Siño peäle ollen ma eñast toetanud omma ihhust, sinna olled mo wäljatoja mo em̃a sissekonna seest: sinnust on allati mo kiitminne.


text:
Ütteldes: Jummal on tedda mahhajätnud, aiage takka ja wötke tedda kinni, sest sedda ei olle mitte, kes ärrapeästab.


text:
Sago nemmad häbbisse ja ärralöppetud, kes mo hinge wastased on, sago need laimamissega ja teotussega kaetud, kes mo önnetust otsiwad.


text:
Sepärrast ärra jätta mind ka mitte mahha, oh Jummal! kui ma wannaks ja halliks lähhän, kunni ma selle pölwe-rahwale so käewarre kulutan, ja so wägge keikile, kes ilmale tullewad.


text:
Kes sa mind olled lasnud paljo ahhastust ja önnetust nähha: te mind jälle ellawaks ja tomba mind jälle Ma süggawussest ülles.


text:
Minna tahhan sind ka nablimängiga tännada so töe eest: mo Jum̃al! ma tahhan sind kites laulda kanle peäl, oh pühha Israeli luñastaja !


text:
Mo keel peab ka iggapääw so öigussest könnelema, kui need sawad häbbenend, kui need sawad häbbisse sanud, kes mo önnetust otsisid.


text:
Temma moistab willetsadele rahwa seas kohhut, ta sadab santi lastele abbi, ja röhhub sedda mahha, kes liga teeb.


text:
Ja temma ellab, ja tem̃ale antakse Seba kullast, ja temma teeb palwet selle waese eest allati, iggapääw öñistab ta tedda.


text:
Ehk temma on kui wilja iwwa mulla sees mäggede otsas, siiski kahhiseb kui Libanon temma willi, ja nemmad öitswad liñnast wälja, kui rohhi Ma peäl.


text:
Temma nimmi jääb iggaweste: ni kaua kui päike seisab, petakse tem̃ma nimmi ülles laste läbbi, ja nemmad önnistawad ennast temma sees: keik pagganad kiitwad tedda önsaks, ja ütlewad :


text:
Kui ma olleksin möttelnud: Ma tahhan nenda juttustada kui nemmad; wata siis olleksin ma pettust so laste suggu wasto teinud.


text:
Kuida häwwitakse neid ärra silma pilkmissel! nemmad sawad otsa, nemmad löpwad ärra sure hirmo pärrast.


text:
Otsego kaub selle unnenäggo, kes üllesärkab, nenda ei panne sinna mikski, ISsand! nende näggo liñnas.


text:
Kes on mulle taewas armsam kui sinna ? kui ma sinno jures ollen , ei himmusta ma ühtegi siin Ma peäl.


text:
Kui mo lihha ärralöppeb ja mo südda ka, siis olled sa , Jummal! mo süddame kaljo ja mo ossa iggawest.


text:
Sest wata, kes sinnust kaugel ärra on, lähhäwad hukka; sa kautad ärra keik, kes hora wisil sinnust ärralahkuwad.


text:
Agga mulle on se hea Jummala liggi olles; Jehowat ISsandat pañen ma ommaks warjopaigaks, et ma juttustan keik sinno teggemissed.


text:
Asawi öppetusse-laul. Oh Jummal! mikspärrast heidad sa ärra löpmatta? miks suitseb so wihha sinno karja-Ma lammaste wasto?


text:
Mötle omma koggodusse peäle, mis sa wannast ennesele olled saatnud, mis sa omma pärrisossa sugguarruks lunnastand; mötle se Sioni mäe peäle, kus sa ellad.


text:
Astu sured sammud nende paikade pole, mis weel ikka on ärrahäwwitud: waenlane on keik ärrarikkunud pühhas paikas.


text:
Nem̃ad on ommas süddames möttelnud: Wautagem neid hopis mahha: nem̃ad on keik Jum̃ala koggodusse koiad seäl maal ärrapölletanud.


text:
Omma tähtesid ei nä meie mitte; prohwetit ei olle ennam, ja ükski ep olle meie seas, kes teaks, kui kaua.


text:
Ärra anna mitte omma turteltuikesse hinge mets-ellajale: omma willetsade ello ärra unnusta mitte löpmatta ärra.


text:
Ärra lasse sedda waewalist mitte taggasi tulla, nenda et ta häbbi pärrast ärrapunnastab: willetsad ja waesed kiitko so nimme.


text:
Ärra unnusta mitte omma wihhameeste heält ärra; nende mürrin, kes so wasto seiswad, lähhäb allati üllespiddi.


text:
Ma ja keik, kes seäl peäl ellasid, ollid ärrasullanud: agga minna ollen temma sambad öiete kinnitand, Sela.


text:
Sest Jehowa käes on karrikas ja paks wiin, se on täis seggast wina , ja temma wallab seält seest wälja: agga keik öälad Ma peäl peawad temma pärmi tilgatumaks wäljajoma.


text:
Sure süddamegga mehhed on ennast risutawaks annud, nemmad tukkuwad ommas unnes, ja keik wahwad mehhed ei leia enneste kässi.


text:
Sinno söitlusse pärrast, oh Jakobi Jummal! on raske unne sisse sanud ni hästi söawankrid kui hobbosed.


text:
Sinna, sinna olled kartusse wäärt, ja kes jouab sinno palle ees seista sest aiast, kui so wihha touseb ?


text:
Sest innimeste tulline wihha peab so au üllestunnistama; kül sa wöttad tullist wihha, mis järrele jänud, kui wö wöle panna.


text:
Tootage ja tassuge sedda Jehowale om̃a Jummalale; keik, kes temma ümber, togo andid sellele, kedda peab kartma.


text:
Mo heäl käib Jummala pool ja ma kissendan: mo heäl käib Jummala pool, ja temma pörab körwa minno pole.


text:
Sel päwal, kui mul kitsas kä, nouan ma ISsandat; mo kässi on öse wäljasirrutud, ja ei anna järrele, mo hing ei tahha ennast lasta trööstida.


text:
Kui ma Jummala peäle mötlen, siis wingun ma waljuste; kui ennam järrele mötlen, siis mo waim nörgeb ärra, Sela.


text:
Ma tulletan omma mele ka öse omma keeltega mängi, omma süddamega mötlen ma järrele, ja mo waim otsib sedda läbbi.


text:
Kas Jummal on unnustanud armolinne ollematta? kas ta wihha sees omma hallastust on kinnipannud? Sela.


text:
Ja minna ütlesin: Se teeb mind nödraks, selle keigekörgema parrem kässi woib sedda teist wisi seäda.


text:
Ma tahhan Jehowa teud mele tulletada, kül ma tahhan mele tulletada so immeasjad, mis wannast sündinud ,


text:
Paksud pilwed wallasid wet wälja, üllemad pilwed teggid heält, sinno noled läksid ka siñna ja tenna.


text:
Asawi öppetusse-laul. Pañe tähhele, mo rahwas, miño kässo-öppetust, pöörge om̃ad körwad mo su könnette pole.


text:
Ma tahhan omma suud lahti tehha tähhendamisse-sannadega, ma tahhan moistetussed, mis wannast, rohkeste ette sata,


text:
Meie ei tahha neid mitte nende laste eest ärrasallata: meie tahhame tullewa pölwe rahwale Jehowa teud, mis kitusse wäärt, juttustada, ja temma tuggewust ja temma immeasjad, mis ta teinud,


text:
Et temma kindlaste seädnud ühhe tunnistusse Jakobis, ja annud kässo-öppetusse Israelis, mis ta meie wañemad käskis, et nem̃ad neid omma lastele piddid teäda andma.


text:
Et sedda piddid tundma tullewa pölwe rahwas, need lapsed, mis weel piddid sündima: kui need piddid tousma, et nemmad ka omma lastele sedda piddid juttustama,


text:
Et nemmad Jummala peäle omma lotust piddid pannema, ja ei mitte Jummala tööd ärraunnustama, waid temma kässud piddama.


text:
Et nem̃ad ei piddand jäma, kui nende wannemad, kangekaelseks ja wastopanniaks rahwaks, ühheks rahwaks, kes omma süddant ei olle kinnitand, ja kelle waim ep olnud ustaw Jummala wasto.


text:
Ewraimi lapsed, kes ollid ehhitud söa tarwis nendega, kes ammoga lasksid, need pöörsid selga söddimisse päwal.


text:
Siiski teggid nemmad weel ennam patto temma wasto, et nemmad kuiwas körbes se keigekörgema wasto pannid,


text:
Ennä ta on kaljo lönud, et weed jookseksid ja jöed wolasid; kas ta woib ka leiba anda? kas ta woib lihha omma rahwale walmistada?


text:
Sepärrast kulis Jehowa, ja sai wägga wihhaseks, ja tulli süttis pöllema Jakobis, ja wihha tulli ka Israeli peäle,


text:
Siis tulli Jummala wihha nende peäle, ja tappis neid nende rohke sömaaia jures, ja löi Israeli nored mehhed mahha.


text:
Agga nende südda ei jänud mitte kindlaste temma jure, ja nemmad ei olnud mitte ustawad ta seädusses.


text:
Agga temmal olli halle meel, ta leppitas nende üllekohto ärra, ja ei rikkund neid mitte ärra, ja pöris mitto korda omma wihha ärra, ja ei lasnud mitte keik omma tullist wihha tousta.


text:
Kui mitto korda pannid nemmad ta wasto körbes! kui mitto korda teggid nemmad temmale melehaigust tühjas lanes!


text:
Ta läkkitas nende sekka keiksuggu pahha lindude seltsi, mis neid ärra söid, ja konne, mis neid ärrarikkusid.


text:
Ta läkkitas nende peäle omma tullise hirmsa wihha, ja suurt melepahhandust ja ahhastust, ja laskis kurjad inglid lahti nende peäle .


text:
Ta moötis ärra ühhe teeraa om̃a wihhale, ta ei keelnud nende hingesid mitte surmasse minnemast , ja andis nende ellajad ärra katko kätte.


text:
Ja aias pagganad nende eest ärra, ja jaggas nende maad nöri läbbi pärris-ossaks, ja pañi Israeli sugguarrud nende maiade sisse ellama.


text:
Agga nemmad kiusasid ja wihhastasid keigekörgemat Jummalat wägga, ja ei piddand mitte temma tunnistussi.


text:
Ja tagganesid taggasi ja teggid pettust, nenda kui nende wannemad, ja said teist wisi kui ammo, mis pettab.


text:
Ja ärritasid tedda omma körge paikadega, ja omma nikkerdud kuiudega teggid nem̃ad, et temma pühha wihhaga wihhastas.


text:
Ja temma ehhitas ülles om̃a pühha maia, kui körged honed, kui se Ma-ilm, mis ta kindlaste raianud iggaweste:


text:
Immetajatte lammaste järrelt töi ta tedda ärra, et ta kui karjane piddi hoidma tem̃a Jakobi rahwast ja Israelit temma pärrist ossa.


text:
Ja ta hoidis neid kui karjane omma süddame waggadusse järrele, ja juhhatas neid moistlikko wisi omma kättega.


text:
Asawi laul. Jummal! pagganad on sinno pärris-ossa sisse tulnud, nemmad on so pühha templi rojaseks teinud, ja Jerusalemma kiwwi-warreks pannud.


text:
Nemmad on so sullaste kehhad lindudele, mis taewa al, roaks annud, ja so waggade lihha mets-ellajattele.


text:
Walla omma tulline wihha pagganatte peäle, kes sind ei tunne, ja nende kunningrikide peäle, kes sinno nimme appi ei hüa.


text:
Ärra tulleta omma mele keik meie endist üllekohhut; joua pea meie wasto omma hallastussega, sest meie olleme wägga alwaks sanud.


text:
Aita meid, meie öñistusse Jum̃al! om̃a nim̃e au pärrast, ja peästa meid ärra, ja te ärraleppitamist meie pattude eest omma nimme pärrast.


text:
Mikspärrast peawad pagganad ütlema: Kus on nende Jummal ? sago teäda meie silma ees pagganatte seas, et nende kätte makstakse so sullaste werri, mis on ärrawallatud.


text:
Tulgo so palle ette wangide äggaminne: omma sure käewarre järrele jätta jälle neid, kedda piddi surmatama.


text:
Ja tassu meie naabritte kätte seitsewörra nende sülle nende laimamist, misga nemmad sind, ISsand! on laimanud.


text:
Agga meie sinno rahwas ja so karja lambad tänname sind iggawest: meie tahhame pölwest pölweni so kitust juttustada.


text:
Sinna Israeli karjane! wötta kuulda, kes sa Josepi lapsed sadad kui lambad: kes sa Kerubide peäl istud, paista ette.


text:
Mikspärrast olled sa temma kiwwi-aiad mahhakisknud? et keik need, kes sedda teed möda lähhäwad, tedda paljaks noppiwad.


text:
Ja sedda wösso, mis so parrem kässi on istutanud, ja sedda se Poia pärrast, kedda sa ennesele olled kinnitanud.


text:
Se winapu on ärrapölletud tullega, mahha on se raiutud; nemmad on so palle söitlusse pärrast hukka läinud.


text:
Sinno kässi olgo so parrema käe mehhe ülle, selle innimesse Poia ülle, kedda sa ennesele olled kinnitanud.


text:
Sedda on ta Josepi suggu sees seädnud tunnistusseks, kui ta Egiptusse-Ma wasto wäljaläks: seäl kuulsin ma ühhe kele, mis minna mitte ei moistnud.


text:
Kui kitsas kä, siis hüüdsid siña, ja miña peästsin sind lahti; ma wastasin sulle pitkse warjo sees, ma katsusin sind läbbi Meriba wee jures, Sela.


text:
Minna ollen Jehowa so Jummal, kes sind Egiptusse-maalt on üllestonud : # te omma su laiale lahti, siis tahhan ma sedda täita.


text:
Sepärrast ollen ma neid jätnud nende süddame arwamisse sisse, et nemmad omma noupiddamiste järrel käisid.


text:
Nem̃ad ei tea egga moista sedda mitte: nemmad käiwad ikka peäle pimmedusses: sepärrast peawad keik se Ma allused köikuma.


text:
Jummal! wötta kätte, ja moista kohhut Ma peäle, sest sinna saad pärris-ossa keikide pagganatte seas.


text:
Nemmad aiawad sallaja ja kawwalaste omma asja so rahwa wasto, ja piddawad nou nende wasto, kes so warjo al on .


text:
Nemmad ütlewad: Läkki ja kautagem neid ärra, et nemmad ei olle ennam üks rahwas, et Israeli nimmi ennam ei mälletadage.


text:
Panne nende würstid Orebi ja Sebi sarnatseks, ja keik nende Mawallitsejad Seba ja Salmuna ¤ sarnatseks.


text:
Jehowa onede pärrast ihhaldab mo hing, et ta ka ärranörgeb; mo südda ja mo lihha, need hüüdwad sure heälega Jummala pole.


text:
Lind on ka asset, ja päsoke ennesele pessa leidnud, kus ta ommad poiad panneb; sinno altaride jure, wäggede Jehowa, mo kunningas ja minno Jummal!


text:
Sest üks pääw so ouede sees on parrem, kui muud tuhhat; ma tahhan enneminne läwwe jures seista omma Jummala koias, kui kaua seista neis maiades, kus öälus sees on .


text:
Sest Jehowa Jummal on päike ja kilp; kül Jehowa annab armo ja au, ei ta wotta keelda head neile, kes ilmalaitmatta ellawad.


text:
Ma tahhan kuulda, mis Jummal Jehowa rägib; sest ta wöttab rahho räkida omma rahwa wasto, ja omma waggade wasto, et nemmad mitte ei pöra jölledusse pole.


text:
Hoia mo hinge, sest minna ollen so melest armas: peästa sinna, mo Jummal, omma sullast, kes sinno peäle lodab.


text:
Sest sinna ISsand! olled hea ja andeksandja, ja rikkas heldussest keikide wasto, kes sind appi hüüdwad.


text:
Keik pagganad, mis sa olled teinud, sawad tullema ja so ette kummardama, ISsand! ja sinno nimme auustama.


text:
Öppeta mind Jehowa! omma teed, siis tahhan ma sinno töes käia: ühhenda mo süddant ennesega, et ma sinno nimme kardan.


text:
Siis tahhan ma sind tännada, ISsand mo Jummal! keigest ommast süddamest, ja so nimme auustada iggaweste.


text:
Jummal! uhked kippuwad mo peäle, ja wägga waljude selts püüdwad mo hinge; ja nemmad ei panne sind mitte enneste ette.


text:
Agga sinna ISsand! olled üks hallastaja ja armolinne Jummal, pitka melega ja rikkas heldussest ja töest.


text:
Pöra minno pole, ja olle mulle armolinne: anna omma sullasele omma tuggewust, ja sada abbi omma ümmardaja poiale.


text:
Te mulle tähte mo heaks, et need, kes mind wihkawad, saaksid nähha ja häbbeneda, et siña, Jehowa! mind olled aitnud ja mind trööstinud.


text:
Ma teen, et peab mötlema torreda Egiptusse ja Pabeli peäle, kui nisugguste peäle, kes mind tundwad: wata, Wilistid ja Tirusse-rahwas Mora-rahwaga, need peawad seäl sündima.


text:
Luggu ja laul Kora lastele; Esra-mehhe Hemani öppetusse-laul üllema mängimehhele antud Mahhalati-mängiga wastastikko laulda.


text:
Surnude seas ollen ma kui sinnust lahti; kui need, kes mahhalödud, kes haudas maggawad, kelle peäle sinna ennam ei mötle, ja kes so käega ärraleikatud.


text:
Mo tutwad olled sa kaugele minnust ärrasaatnud, sa olled mind nende melest teinud hirmsaks asjaks, ma ollen kinni ja ei sa wälja.


text:
Mo silm on oimato mo willetsusse pärrast; Jehowa, sind hüan ma appi keige se päwa, ma lautan ommad käed so pole laiale.


text:
Ma ollen willets ja heidan hinge pörrumisse pärrast; ma kannan so hirmutussed, et minna kahhe wahhel ollen.


text:
Ma tahhan Jehowa surest heldussest iggaweste laulda: pölwest pölweni tahhan ma so tössidust omma suga teäda anda.


text:
Sest ma ütlesin: Heldus peab sama üllesehhitud iggawesseks aiaks; taewaste sees, seäl kinnitad sa omma tössidust.


text:
Ma ollen seädust teinud sellega, kedda ma ärrawallitsenud, ma ollen Tawetile omma sullasele wandunud:


text:
Sest kes tulleb Jehowa wasto arwata üllematte pilwede sees? kes on Jehowa sarnane wäggewatte laste seas?


text:
Jummalat tulleb wägga karta sures pühhade sallajas koggodusses, ja ta on kartusse wäärt keikide jures, kes temma ümber on.


text:
Sa röhhud mahha neid, kel torre meel on , nenda kui neid, kes mahhalödud: om̃a tuggewa käewarrega pillad sa ärra ommad waenlased.


text:
Sinno pärralt on taewad, ka sinno pärralt on se Ma; ma-ilmale ja selle täiussele, neile olled sinna allusse pannud.


text:
Siis rääksid sa omma waggadele näggemisses, ja ütlesid: Ma ollen abbiks seädnud ühhe wäggewa mehhe , ma ollen ühhe ärrawallitsetud mehhe rahwa hulgast sureks töstnud.


text:
Agga omma heldust ei tahha ma mitte tühjaks tehha temma jures, egga walskust tehha omma tössidusse polest.


text:
Nenda kui ku peab ta iggaweste kindlaks jäma, ja kui se tunnistusmees se wikkerkaar tössine on pilwes, Sela.


text:
Sinna agga olled tedda ärralükkanud ja pölgnud, sa olled wägga wihhaseks sanud omma woitud mehhe peäle.


text:
Keik, kes sedda teed möda lähhäwad, need on tedda paljaks risunud; ta on teotusseks sanud omma naabrettele.


text:
Sa olled sureks töstnud temma wihhameeste parremat kät, sa olled keik temma waenlastele römo teinud.


text:
Mötle, mis ello-kord mul on; mispärrast olleksid sinna keik innimesse lapsed piddand ilma aego loma?


text:
Meie aastade päwad, neid on seitseküm̃end aastat, ja kui kegi wägga tuggew on, siis on kahheksakümmend aastat, ja nende üllem assi on waewalinne ja willets: sest need sawad otsego äkkitselt ärranidetud, ja meie lähhäme lendes ärra.


text:
Täida meid warratselt omma heldussega, siis tahhame röömsaste laulda, ja römustada keige omma ello aia.


text:
Römusta meid neid päiwi möda, kui sa meid olled waewand, neid aastaid möda, kui meie olleme önnetust näinud.


text:
Ja ISsandal meie Jummalal olgo lahke meel meie wasto, kiñitago meie kätte tööd meie jures, ja sedda meie kätte tööd kinnitago tem̃a.


text:
Omma tiwa sulgedega kattab ta sind, ja temma tibade alla woid sa kippuda; temma tödde on kilp ja söariist.


text:
Sest sinna, Jehowa! olled mo warjopaik, sinna, mo hing, olled sedda Keigekörgemat omma ello-assemeks wötnud.


text:
Sest temma tahhab ommad inglid sinno pärrast käskida, et nem̃ad sind peawad hoidma keige so tede peäl.


text:
Tömmo-loukorte ja wihhasematte maddude peäle pead sa tallama: sa pead nored loukoerad ja lendwad maud ärratallama.


text:
Sest ta armatseb mind wägga, sepärrast tahhan ma tedda ärrapeästa: ma tahhan tedda üllendada, sest ta tunneb mo nimme.


text:
Temma hüab mind appi, ja ma tahhan temmale wastada; minna ollen temma jures ahhastusses, ma tahhan tedda häddas wäljakiskuda ja tedda auustada.


text:
Sest sinna Jehowa! olled mind omma töga römustand, so kätte teggemiste pärrast tahhan ma röömsaste laulda.


text:
Kui öälad haljandawad kui rohi, ja keik, kes nurjatuma tö tewad, öitsewad, se on seks, et nemmad peawad iggaweste sama ärrakautud.


text:
Sest wata, so waenlased, Jehowa! sest wata, so waenlased sawad hukka, neid keik, kes nurjatuma tö tewad, lahhutakse ärra.


text:
Ja mo silm saab römo nähha neist, kes mind warritsewad, mo körwad kuulwad römo neist tiggedaist, kes mo peäle kippuwad.


text:
Jehowa on kunningaks sanud, temma on körgussega eñast ehhitanud: Jehowa on ennast ehhitand, ta on tuggewust ennese wöle pannud; ka peab ma-ilm kinnitud sama, et ta ei köigu.


text:
Jehowa Jummal! kelle pärralt kättemaksmissed on , Jummal! kelle pärralt kättemaksmissed on , paista ette.


text:
Nemmad aiawad suust wälja ja räkiwad waljud sannad; keik, kes nurjatuma tö tewad, räkiwad issiennesest.


text:
Sest kohhus tulleb jälle, nenda kui öigus on, ja selle järrel käiwad keik, kes öiglase süddamega on .


text:
Kas se öppetusse järg, mis kahjo teeb, sinno seltsi sünnib? se wottab ommast peast öppetust, mis waewa teeb, ja on teist wisi, kui se, mis sinna Jehowa! seädnud.


text:
Ja tem̃a sadab nende nurjatuma tö nende peäle taggasi, ja nende kurjusse pärrast wottab ta neid ärrakautada, Jehowa meie Jummal wottab neid ärrakautada.


text:
Sest temma on meie Jum̃al, ja meie temma karja rahwas ja lambad, mis ta käe al: tänna, kui teie temma sanna kulete,


text:
Nellikümmend aastat olli mul tüddimus selle pölwe-rahwa pärrast, ja ma ütlesin: Need on üks rahwas, mis süddames eksib, ja nemmad ei tunne mo wisisid.


text:
Üttelge pagganatte seas: Jehowa on kunningaks sanud, ka peab ma-ilm sama kinnitud, et ta ei köigu; ta wöttab rahwale öigel wisil kohhut moista.


text:
Jehowa palle ees; sest ta tulleb, sest tem̃a tulleb keige male kohhut moistma: ta moistab kohhut ma-ilmale öigusses ja rahwale ommas tössidusses.


text:
Häbbi sisse sawad keik, kes nikkertud kuiud teniwad, kes kiitlewad tühja jum̃alatte pärrast: kummardage tedda keik jummalad!


text:
Sion kuleb sedda ja römustab ennast, ja Juda tütred on wägga röömsad sinno öigede nuhtluste pärrast, oh Jehowa!


text:
Kes teie Jehowa armastate, et wihkage kurja; temma hoiab omma waggade hinged, öälatte käest peästab ta neid ärra.


text:
Laulge Jehowale uut laulo, sest ta on imme-asjo teinud: tem̃a parrem kässi ja tem̃a pühha kässiwars on tem̃ale abbi saatnud.


text:
Ta on mele tulletand omma heldust ja omma tössidust Israeli suggu wasto, keik Ma otsad sawad meie Jum̃ala öñistust nähha.


text:
Jehowa ees, sest ta tulleb keige Ma rahwale kohhut moistma, ta moistab kohhut ma-ilmale öigusses, ja rahwale öigel wisil.


text:
Ja se tuggew kunningas armastab kohhut; sinna kinnitad öiged wisid, sinna teed, mis kohhus ja öigus, Jakobis.


text:
Nenda kui Moses ja Aaron temma preestride seast, ja Samuel nende seast, kes temma nimme appi hüüdwad: nemmad hüüdsid Jehowa pole, ja ta wottis neid kuulda.


text:
Sinna, Jehowa meie Jum̃al! wötsid neid kuulda: sa olled nende seas olnud üks Jum̃al, kes andeks annud, ja kes nende tööd nende kätte maksnud.


text:
Töstke sureks Jehowat meie Jummalat, ja kummardage temma pühha mäe wasto, sest Jehowa meie Jummal on pühha.


text:
Öppige tundma, et Jehowa Jum̃al on: temma on meid teinud, ja ei mitte meie issi, om̃aks rahwaks ja omma karja lambuks.


text:
Ma tahhan targaste ommad asjad aiada ilmalaitmatta tee peäl; millal tulled sa mo jure? ma tahhan omma süddame waggadusses käia ommas koias.


text:
Ei ma tahha pahharetti asja omma silma ette panna: ma wihkan nende tööd, kes körwale lähhäwad, ei need pea mitte mo seltsi jäma.


text:
Kes sallaja omma liggimesse peäle keelt peksab, sedda tahhan ma ärrakautada: ei ma salli sedda, kel ülbed silmad ja hooplik südda on .


text:
Mo silmad watawad nende järrele, kes Ma peäl ustawad, et nem̃ad miño jures ellawad: kes ilmalaitmatta tee peäl käib, se peab mo tener ollema.


text:
Ei pea se mitte mo kotta jäma, kes pettust teeb: kes walskust rägib, se ei pea mo silma ette mitte ikka jäma.


text:
Igga hom̃iko kautan minna keik öälad siit maalt ärra, et ma Jehowa liñna seest keik ärrahukkan, kes nurjatuma tö tewad.


text:
Ärra pañe omma pallet mitte warjule miño eest sel aial, kui mul kitsas kä on ; pöra om̃a körwa mo pole, kule mind pea sel päwal, kui ma hüan.


text:
Mo waenlased laimawad mind keige se päwa: kes kui hullud mo peäle käiwad, need wanduwad mo nimmega .


text:
Sinno sure melepahhandusse ja so wihha pärrast; sest sa olled mind üllestöstnud, ja mind wasto maad wiskand.


text:
Kül sa toused ülles ja hallastad Sioni peäle: sest aeg on, et sa temma peäle armo heidad, sest seätud aeg on kätte sanud.


text:
Siiski ütlen minna: Mo Jummal! ärra korrista mind mitte ärra kesk mo ea sees; sinno aastad kestwad pölwest pölweni.


text:
Nemmad lähhäwad hukka, agga sinna jääd seisma, ja keik need sawad wannaks kui kuub: sa wottad neid muta nenda kui ride, ja nemmad sawad mudetud.


text:
Sest ni körge kui taewas on ülle Ma, nenda wöttab temma heldus woimust nende ülle, kes tedda kartwad.


text:
Agga Jehowa heldus on iggawessest iggaweste nende peäl, kes tedda kartwad, ja temma öigus jääb laste lastele,


text:
Neile, kes temma seädust piddawad, ja kes mötlewad temma käskmiste peäle, et nemmad nende järrele tewad.


text:
Kiitke Jehowat, teie temma inglid, teie wäggewad wahwad, kes teie temma sanna järrele tete, temma sanna heäle kuuldes.


text:
Kida, mo hing! Jehowat. Jehowa mo Jummal! siña olled wägga suur, sure au ja auustussega olled sa eñast kui ridega ehhitand.


text:
Ta kummitab weega ommad üllemad toad, ta teeb paksud pilwed ommaks töllaks, ta käib tule tibade peäl.


text:
Nemmad läksid ülles mäggede peäle, nemmad läksid alla orgude sisse, siñna paika, mis sa nende alluseks olled pannud.


text:
Ta lasseb rohto kaswada lojustele, ja orraksid innimeste tarwidusseks, et ta Ma seest leiba wäljasadab.


text:
Et wiin waese innimesse süddant römustab, ja temma palle röömsaks teeb ommast rammust, ja leib waese innimesse süddant kinnitab.


text:
Siin on suur merri ja lai keigelt polelt! seäl on , mis likuwad, ja need on ilmaarwamatta, pissukessed ja sured ellajad.


text:
Annad sa neile, siis korjawad nemmad kokko: teed sa omma kät lahti, siis sawad nende köhhud täis heaga.


text:
Panned sa omma palle warjule, siis tundwad nemmad hirmo; korristad sa ärra nende waimo, siis heitwad nemmad hinge ja sawad jälle ommaks pörmuks.


text:
Piddage meles ta immeasjad, mis temma teinud, temma immeteud ja ta kohto-asjad, mis temma su räkind.


text:
Siis läkkitas kunningas, ja laskis tedda lahti peästa: kes mitme rahwa ülle wallitses, se teggi tedda lahti.


text:
Nenda pöris nende südda, et nemmad temma rahwast wihkasid, et nemmad temma sullaste wasto kawwalaste nou piddasid.


text:
Sepärrast et nemmad temma seädmissed piddid piddama, ja ta kässo-öppetussed tähhele pannema, Halleluja.


text:
Mötle mo peäle Jehowa! nenda kui sul hea meel on ommast rahwast; tulle mind katsma omma kinnitussega,


text:
Et ma saan nähha so ärrawallitsetud rahwa head, et ma ennast saan römustada so rahwa römoga, et ma kiitlen so pärris-ossaga.


text:
Meie olleme patto teinud omma wannemattega, meie olleme üllekohto teinud, meie olleme öälaste teinud.


text:
Meie wannemad Egiptusses ep olle mitte targaste ärraarwanud so im̃easjo, ei nem̃ad polle meles piddanud so wägga suurt heldust, ja nemmad pannid wasto merre äres, seäl körkiatte merre äres.


text:
Ja Temma söitles körkiatte merre, siis sai se tahhedaks, ja satis neid minnema süggawawaist kohtadest läbbi, nenda kui körbes.


text:
Ja temma käskis neid ärrakautada, kui ep olleks Moses temma ärrawallitsetud temma palle ees seisnud prao sees, et ta piddi ärrapöörma temma tullise wihha, et ta neid mitte ärra ei rikkund.


text:
Ja wallasid ärra wagga werd, omma poegade ja omma tüttarte werd, mis nemmad Kanaani-Ma ebba-jummalattele ohwerdasid; ja se Ma sai roppuks werresü läbbi.


text:
Mitmel korral peästis temma neid; agga nemmad teggid wasto oksa omma nouga, ja said wäetimaks omma üllekohto pärrast.


text:
Peästa meid, Jehowa meie Jummal! ja koggu meid pagganatte seast, et meie so pühha nimme tänname, ja kiitleme sinno kitussest.


text:
Kidetud olgo Jehowa Israeli Jummal iggawessest aiast iggawesseks aiaks, ja keik rahwas üttelgo: Amen! Halleluja.


text:
Nemmad eksisid ärra körbes tühja lane tee peal, ja ei leidnud mitte ühte liñna, kus nemmad piddid ellama.


text:
Siis kissendasid nemmad Jehowa pole, kui neil kitsas kä olli, ja temma peästis neid nende ahhastussest:


text:
Jölledad waewati omma ülleastmisse pärrast, mis nemmad wisiks wötnud, ja omma sure üllekohto pärrast;


text:
Nemmad läksid ülles taewa pole, nemmad läksid alla merre haudadesse, et nende hing ärrasullas ses önnetusses:


text:
Ja nemmad kissendasid Jehowa pole, kui neil kitsas kä, ja ta satis neid nende ahhastusse seest wälja;


text:
Siis römustasid nemmad, et laened soiko sanud, ja et ta neid saatnud siñna saddamasse, kuhho nemmad tahtsid.


text:
Ja nemmad töstko tedda sureks rahwa koggodusses, ja kiitko nemmad tedda seäl , kus wannemad istuwad.


text:
Jum̃al on räkinud om̃as pühhas paikas, ma tahhan römo pärrast hüppada; ma tahhan Sekemit ärrajaggada ja Sukoti orro ärramoöta.


text:
Kilead on minno pärralt, Manasse on miño pärralt, ja Ewraim on mo Pea kinnitus, Juda on mo kässo-andja.


text:
Eks mitte sinna Jummal? kes sa meid ollid ärraheitnud, ja ei läinud mitte wälja oh Jummal! meie söawäega.


text:
Sest nemmad on öälat suud ja pettist suud mo wasto lahti teinud, nemmad on minnoga räkinud walskusse kelega.


text:
Ärgo olgo temmal ei keddagi , kes tem̃a wasto ikka helde olleks, ja ärgo olgo ükski, kes temma waeste laste peäle armo heidaks.


text:
Sepärrast et temma meles ei olnud head tehha, waid ta kiusas takka sedda willetsat ja waest meest, kel russuks pekstud südda olli , et ta tedda piddi ärra surmama.


text:
Ja tem̃a on sedda ärrawandumist armastanud, ja se on ka temma kätte tulnud: ja temmal ei olnud head meelt önnistamissest, ja se on kaugele temmast ärraläinud.


text:
Ja temma on ärrawandumist kui omma kue selga pannud, ja se on kui wessi temma sissekoña sisse läinud, ja kui ölli tem̃a lukontide sisse.


text:
Kui nemmad ärrawanduwad, siis öñistad siña, kui nem̃ad peäle kippuwad, siis peawad nemmad häbbenema; agga so sullane sago röömsaks.


text:
Sest ta seisab waese parremal polel, et ta tedda peästab neist, kes temma hinge peäle kohhut moistwad.


text:
Taweti laul. Jehowa on üttelnud mo Issandale: Istu mo parrema käele, senni kui ma saan so waenlased pannud so jalge alluseks järjeks.


text:
So rahwas on hea melega walmis so söawäe päwal: so rahwas on pühhas ehtes: se sünnib koido lapsekoiast : so nored mehhed ¤ on sulle auuks, neid on ni paljo kui kaste.


text:
Jehowa on wandunud, ja tem̃a ei kahhetse sedda mitte: siña olled preester iggaweste Melkisedeki wisi järrele.


text:
Temma moistab kohhut pagganatte seas, ta täidab keik surno kehhadega; ta peksab mahha sedda Pead, mis ühhe sure Ma ülle on .


text:
Halleluja. Ma tännan Jehowat keigest süddamest öiglaste sallajas noupiddamisses ja nende koggodusses.


text:
Tem̃a on läkkitanud ärralunnastamist om̃a rahwale, temma on käsknud omma seädust iggaweste jäda ; pühha ja kartusse wäärt on temma nimmi.


text:
Jehowa kartus on tarkusse hakkatus: hea moistus on neil keikil, kes iggaühhe järrele tewad; Tem̃a käskmiste kitus seisab iggaweste.


text:
Hea on se mees, kes armoliñe on, ja laenuks annab: temma peab ommad asjad ülles, nenda kui kohhus on .


text:
Se, kes öäl, nääb sedda , ja temma meel lähhäb pahhaks, ta kirristab om̃ad hambad, ja sullab ärra; öälatte iggatseminne lähhäb hukka.


text:
Ei mitte meile, Jehowa! ei mitte meile, waid omma nimmele anna au, omma heldusse pärrast, omma töe pärrast.


text:
Käed on neil, ja nemmad ei woi katsuda: jallad on neil, ja nemmad ei könni: nemmad ei könnele omma kurgoga.


text:
Paljo surma wallo sai mo ümber, ja pörgo ahhastussed juhtusid mulle: ma leidsin kitsikust ja murret.


text:
Oh Jehowa! ma ollen jo so sullane, minna ollen so sullane, so ümmardaja poeg; sa olled mo juttad lahti peästnud.


text:
Kitsikussest ollen ma Jehowat appi hüüdnud; Jehowa on mulle wastanud, ja mind laia paiga peäle saatnud .


text:
Jehowa on mulle nende assemel, kes mind aitwad; sepärrast saan ma nähha neist, kes mind wihkawad, mis ma tahhan.


text:
Nemmad on mo ümber tulnud, kül nemmad on mo ümber tulnud; Jehowa nimmel tahhan ma neid wissiste mahharaiuda.


text:
Nemmad on mo ümber tulnud kui messilased, nemmad on ärrakustutud kui kibbowitsa tulloke: Jehowa nimmel tahhan ma neid wissiste mahharaiuda.


text:
Se on Jummal Jehowa, kes meile on paistnud kui walgus ; köitke kinni Pasatalle ohwrid köitega altari sarwedest sadik.


text:
Würstidke istuwad ja könnelewad issikeskes wasto mind; agga so sullane mötleb järrele sinno seädmissed.


text:
Sago häbbisse uhked, et nemmad mind tahtwad walskussega rikkuda: agga minna mötlen järrele so käskmissed.


text:
Kui sinno kässo-öppetus ep olleks mo jahhutaminne olnud, siis olleksin ma ommas willetsusses hukka läinud.


text:
Mo liggi tullewad need, kes wägga pahha tööd takkaaiawad: nemmad on kaugel so kässo-öppetussest ärra.


text:
Need on paljo, kes mind takkakiusawad ja mo waenlased on; agga minna ei kalla ärra so tunnistussist.


text:
Ma ollen eksinud, otsi om̃a sullast kui ärrakaddund lam̃ast , sest minna ei unnusta mitte ärra so käskusid.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Kui mul wägga kitsas kä olnud , ollen ma Jehowa pole hüüdnud, ja ta on mind wötnud kuulda.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Ma töstan ommad silmad ülles nende mäggede pole, kust mo abbi tulleb.


text:
Taweti laul templi treppide peäl laulda. Ma römustan nende pärrast, kes mulle ütlewad: Läkki Jehowa kotta.


text:
Sest siñna lähhäwad sugguarrud ülles, Jehowa sugguarrud Israelile tunnistusseks, Jehowa nimme tännama.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Ma töstan ommad silmad ülles sinno pole, kes sa taewas istud.


text:
Wata, otsekui sullaste silmad watawad om̃a issandatte käe peäle; otsekui tüdrukko silmad watawad omma emmanda käe peäle: nenda watawad meie silmad Jehowa meie Jummala peäle, kunni tem̃a armo meie peäle heidab.


text:
Taweti laul templi treppide peäl laulda . Kui ep olleks Jehowa se, kes meie jures olnud, et üttelgo Israel,


text:
Meie hing on kui lind ärrapeäsnud liñnopüüdjate paelast: pael on katki läinud, ja meie olleme ärrapeäsnud.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Kes Jehowa peäle lootwad, need on kui Sioni mäggi, mis ei köikuta, mis iggaweste seisab.


text:
Sest öäla wallitsusse kep ei pea mitte jäma öigede liisko-ossa peäle, et öiged mitte enneste kässi ei pista köwwerusse külge.


text:
Agga kes kallawad omma köwweratte tede peäle, neid sadab Jehowa ärraminnema nendega, kes nurjatuma tö tewad. Rahho olgo Israeli ülle.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Kui Jehowa saab taggasi saatnud neid, kedda Sioni seltsist peab taggasi sadetama, siis peame ollema kui unnistajad.


text:
Siis saab meie su naeramist, ja meie keel öiskamist täis; siis ööldakse pagganatte seas: Jehowa on sured asjad neile teinud.


text:
Kes käib ikka peäle, ja nuttab semet külwi tarwis kandes; se tulleb töeste öiskamissega, ja kannab ommad wihhud.


text:
Salomoni laul templi treppide peäl laulda . Kui Jehowa ei ehhita kodda, siis hone-ehhitajad näwad seäl kallal waewa ilmaaego: kui Jehowa ei hoia liñna, siis walwab waht ilmaaego.


text:
Ilmaaego on se teile, et teie warra üllestousete, ja kaua üllewel istute, ja söte leiba sure walloga; nenda se on: Jehowa annab omma armokessele und.


text:
Wägga önnis on se mees, kes om̃a noolte-tuppe nendega täitnud: ei sa nemmad häbbisse, kui nem̃ad waenlastega räkiwad wärrawa suus.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Wägga önnis on iggamees, kes Jehowat kardab, kes temma tede peäl käib.


text:
So naene on kui winapu, mis wilja kannab so koia müride külges; so poiad on kui öllipu wössud so laua ümber.


text:
Jehowa wöttab sind önnistada Sionist, ja sago sinna Jerusalemma head önne nähha keige omma ello aia.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Nemmad on mulle wägga kitsast teinud mo norest pölwest, üttelgo nüüd Israel,


text:
Nemmad on mulle wägga kitsast teinud mo norest pölwest; ommeti ep olle nemmad mitte woimust mo peäle sanud.


text:
Ja et need, kes mödalähhäwad, mitte ei ütle: Jehowa önnistus olgo teie peäl, meie önnistame teid Jehowa nimmel.


text:
Taweti laul templi treppide peäl laulda . Jehowa! mo südda ep olle ülbe, ja mo silmad ep olle körkid, ja minna ei olle mitte käinud nende asjade sees, mis mulle wägga sured ja imelikkud on .


text:
Kui ma om̃a hinge ei tallitsend egga waikistand, siis on minno hing mo jures olnud otsego ärrawoörotud, nenda kui ärrawoörotud laps omma emma jures.


text:
Jehowa on Tawetile töeste wandunud, temma ei taggane sedda mitte: so ihho suggust tahhan ma ühhe paña so aujärje peäle.


text:
Kui so lapsed piddawad minno seädust ja mo tunnistussed, mis ma neid tahhan öppetada; siis peawad ka nende poiad iggaweste istuma so aujärje peäl.


text:
Seäl tahhan ma lasta ühhe sarwe Tawetile ülleskaswada; ma ollen ühhe lampi seädnud omma woitud mehhele.


text:
Taweti laul templi treppide peäl laulda . Wata, mis hea ja mis löbbus assi on se , et wennad ka ühhes ellawad,


text:
Nenda kui hea ölli Pea peäl, mis mahhajoseb habbeme sisse, Aaroni habbeme sisse, mis ullatab temma peälmisse riette pallistussesse.


text:
Kui Ermoni kaste, mis mahhalangeb Sioni mäggede peäle; sest seäl on Jehowa käsknud anda önne ja ello iggawesseks aiaks.


text:
Üks laul templi treppide peäl laulda . Wata, kiitke Jehowat keik Jehowa sullased! kes teie seisate Jehowa koias ö aegus.


text:
Ta sadab pilwed tousma Ma otsast; walgud teeb ta wihmaks, kes tuult wäljatoob omma warrandusse paikust.


text:
Ta läkkitas immetähtä ja immeteggusid sinno sekka, sa Egiptusse-rahwas! Warao peäle ja keige ta sullaste peäle.


text:
Sest seäl küssisid need, kes meid wangi winud, meie käest laulo sannad, ja kes meid ärraraiskasid, need küssisid römo-laulo : laulge meile üks laul Sionist.


text:
Jägo mo keel miño su-lae külge kinni, kui ma sinno peäle ei mötle, kui minna ei lasse Jerusalemma ennese keigeüllemaks römuks sada.


text:
Tulleta omma mele, Jehowa! Edomi lapsed, kes Jerusalemma hukkatusse päwal, ütlesid: Tehke Paljaks, tehke paljaks allusest sadik, mis seäl sees on .


text:
Sa Pabeli tüttar! kes peab ärraraisatud sama, wägga önnis on se , kes sulle tassub sedda möda, kui sa wäärt olled , mis siña meile kurja teinud.


text:
Taweti laul . Ma tahhan sind tännada keigest ommast süddamest: jummalatte ees tahhan ma sind kites laulda.


text:
Ma tahhan kummardada so pühha templi wasto, ja so nim̃e tännada so heldusse pärrast, ja siño töe pärrast; sest sa olled om̃a tootusse saña suremaks teinud, kui keik so nimmi tännini olnud .


text:
Sel päwal, kui ma hüüdsin, siis wastasid siña mulle: Sa olled mind julgeks teinud, mo hinge sees on tuggewus.


text:
Kui ma käin kesk kitsikusses, siis teed sinna mind ellawaks: mo waenlaste wihha wasto pistad sa omma kät, ja so parrem kässi peästab mind.


text:
Jehowa sadab mulle head otsust; Jehowa! so heldus jääb iggawesseks aiaks, ärra lasse omma kätte tööd mitte järrele jäda.


text:
Kui ma astuksin taewa, siis olled sinna seäl; kui ma peaksin asset teggema pörgusse, wata siis olled sinna seäl .


text:
Ma tännan sind, sepärrast et ma ni immelikkult ollen tehtud, et ehmatus peäle tulleb; immelikkud on sinno teud, ja mo hing teab sedda hästi kül.


text:
Minno luud ei olnud so eest warjul, kui mind tehti sallajas paikas, kui mind illusaste tehti allumis Ma paikus.


text:
So silmad on mo ihho näinud, kui ta seggane alles olli, ja so ramatusse ollid need asjad keik kirjotud: ka need päwad, kui liikmed piddid sama walmistud, ja ühteainustke neist ep olnud weel mitte.


text:
Kui ma peaksin neid üllesarwama, siis on neid ennam kui liwa: kui ma üllesärkan, siis ollen ma alles sinno jures.


text:
Oh et sa wottaksid ärratappa sedda, kes öäl on ! ja teie mehhed, kel werresüüd on , lahkuge minnust ärra.


text:
Jehowa! eks ma peaks wihkama neid, kes sind wihkawad? ja eks mul peaks tüddimus ollema neist, kes so wasto seiswad?


text:
Hoia mind, Jehowa! öäla kätte eest, wäggiwaldse mehhe eest hoia mind, kes mötlewad mo jallad alt ärralükkada.


text:
Körkid on mulle sallaja köisi ja paelo pañud, nem̃ad on wörko wäljalautanud teeraa körwa, ja wörkutamisse paelad mulle seädnud, Sela.


text:
Jehowa! ärra anna mitte, mis se, kes öäl on , ihhaldab; ärra lasse korda miñna tem̃a möttet, muido töstwad nemmad ennast sureks, Sela.


text:
Tullised söed sago nende peäle puistatud; ta lasko neid tullesse langeda, süggawa aukude sisse, kust nemmad ei sa üllestousta.


text:
Kelekandja ei pea mitte sama kinnitud Ma peäl; wäggiwaldne ja kurri mees, se sago takkaaetud, kunni ta saab koggone ärraaetud.


text:
Taweti laul. Jehowa! ma hüan sind appi, tötta mo jure: wötta mo heäle kuulda, kui miña so pole hüan.


text:
Sago mo palwe walmistud kui suitsetamisse-rohhi so palle ees, ja mo kätte üllestöstminne kui öhtune roa-ohwer.


text:
Ärra lasse mo süddant mitte kurja asja pole kallada, et ma teeksin öälad teud nende meestega, kes nurjatuma tö tewad, et minna ei sö nende maiussest.


text:
Se, kes öige, se lögo mind, se on heldus, ja nomigo mind, se on kui ölli mo Peä peäl, ärgo törkugo mo Pea mitte wasto: sest ma tahhan weel palluda nende öälatte kurjuste wasto.


text:
Sest mo silmad, Jehowa Jum̃al! waatwad sinno peäle; sinno jure ollen ma kippunud; ärra te mo hinge mitte paljaks.


text:
Hoia mind se köie eest, mis nemmad mulle wörguks pannud, ja nende wörkutamisse paelade eest, kes nurjatuma tö tewad.


text:
Kui mo waim on ärranörkend mo sees, siis tunned sa mo jäljed ärra; se teeraa peäl, kus ma käin, seña on mulle köied sallaja pandud.


text:
Wata parrama pole ja katsu, et mulle ep olle sedda, kes mind tuñeb; pelgo paik on mo eest ärrakaddunud, ükski ei holi mo hingest.


text:
Pañe tähhele mo kissendamist, sest ma ollen wägga alwaks sanud; peästa mind ärra nende käest, kes mind takkaaiawad, sest nemmad on wäggewamad mind.


text:
Sada mo hinge wangitornist wälja, et ma so nim̃e au woin üllestuñistada; kes öiged on , piirwad mo ümber, kui siña mulle saad head teinud.


text:
Taweti laul. Jehowa! kule mo palwe, wötta kuulda mo allandlikkud pallumissed: omma tössidusse pärrast kosta mulle, ja omma öigusse pärrast.


text:
Ja ärra minne mitte kohtusse omma sullasega, sest ükski ellus innimenne ep olle öige sinno palle ees.


text:
Sest waenlane aiab mo hinge tagga, ta röhhub mo ello mahha, ta panneb mind istuma pimmedussesse kui need, kes ammogi surnud.


text:
Ma tulletan omma mele need päwad, mis wannast, ma mötlen järrele keik so teggemist, ma könnelen so kätte tööst.


text:
Kule mind pea, Jehowa! mo waim löppeb ärra; ärra pañe om̃a pallet mitte mo eest warjule, et ma mitte ei sa nende sarnatseks, kes hauda allalähhäwad.


text:
Anna mulle aegsaste kuulda omma heldust, sest et ma sinno peäle lodan; anna mulle teäda sedda teed , mis ma pean käima, sest mo hing himmustab wägga so järrele.


text:
# Öppeta mind teggema om̃a mele pärrast, sest sa olled mo Jum̃al; sinno hea Waim, se juhhatago mind tassase tee peäle.


text:
Jehowa! te mind ellawaks omma nimme pärrast, sada wälja mo hinge kitsikussest, omma öigusse pärrast.


text:
Ja kauta mo waenlased omma heldusse pärrast, ja hukka ärra keik, kes mo hingele kitsast tewad, sest minna ollen so sullane.


text:
Tem̃a on miño heldus ja mo tuggew lin, mo körge warjopaik, ja mo ärrapeästjaks on Temma mulle; minno kilp, ja tem̃a jure ollen ma kippunud; minno kilp, ja tem̃a jure ollen ma kippunud, ta heidab mo rahwast mo alla.


text:
Oh Jehowa! mis on innimenne, et sa tedda wöttad tunda? mis on waese innimesse laps, et sa temma eest hoolt kañnad?


text:
Sada mind wälja, ja peästa mind woöra Ma laste käest, kelle su tühja rägib, ja nende parrem kässi on parrem kässi, mis walskust teeb.


text:
Kes ütlewad: et meie poiad olleksid kui taimed, mis hästi kaswatakse nende nores pölwes; et meie tütred olleksid kui nurga-sambad illusaste raiutud sure hone wisi.


text:
Et keik meie aitade nurgad täis olleksid , ja annaksid wälja üht suggu wilja teise järrele; et meie lamba-karri tuhhat talle teeks, ja kümmetuhhat siggiksid meie wainude peäl.


text:
Et meie härjad olleksid täis rammo, et ei olleks kahjo, ei ärralomist, egga karjumist meie ulitsatte peäl.


text:
Wägga önnis on se rahwas, kelle kässi sedda wisi käib: agga wägga önnis on wast Se rahwas , kelle Jummal Jehowa on.


text:
Taweti kitusse-laul. Mo Jummal! mo kunningas! ma tahhan sind sureks tösta, ja so nimme kita ikka ja iggaweste.


text:
Sinno kunningriik on keige iggaweste aegade kunningriik, ja sinno wallitsus on keige pölwe-rahwa seas.


text:
Temma teeb nende mele pärrast, kes tedda kartwad, ja nende kissendamist kuleb tema, ja peästab neid ärra.


text:
Ma tahhan Jehowat kita omma ello aeges, ma tahhan omma Jummalat kites laulda, ni kaua kui ma alles ollen.


text:
Kui temma waim wäljalähhäb, siis lähhäb ta jälle omma mulda: selsammal päwal lähhäwad temma körged mötted hukka.


text:
Kes kohhut añab neile, kelle liga tehhakse; kes leiba annab näljatsile; Jehowa on se , kes lahti peästab neid, kes on kinniseutud.


text:
Jehowa on , kes pim̃edatte silmad lahti teeb: Jehowa on , kes panneb püsti seisma neid, kes köwwerdud; Jehowa on , kes neid armastab, kes öiged on .


text:
Jehowa on se , kes woörad hoiab, kes waesed lapsed ja lessed naesed üllespeab; agga öälade wisid rikkub temma ärra.


text:
Temma läkkitab omma sanna, ja lasseb neid sullada; ta lasseb omma tuult puhhuda, siis jookseb wessi.


text:
Nenda ep olle tem̃a ei ühhelegi pagganale teinud, ja need kohtoseädussed, neid ei olle nemmad mitte tunnud, Halleluja.


text:
Ja temma on neid pannud seisma ikka ja iggaweste; ta on seädmist teinud, ja ükski ei lähhä selle ülle.


text:
Need peawad Jehowa nimme kiitma, sest temma nimme on ükspäinis körge; temma suur au on ülle Ma ja taewa.


text:
Ja tem̃a on sureks töstnud ühhe sarwe om̃a rahwale, kitust keikile om̃a waggadele, Israeli lastele, selle rahwale, kes tem̃a liggi on. Halleluja.


text:
Israel römustago neist, Issast, Poiast, pühhast Waimust, kes neid teinud; Sioni lapsed sago wägga röömsaks om̃a kuñinga pärrast.


text:
Et nemmad neile tewad sedda kohhut möda, mis kirjotud on . Sesam̃a auustus on keikil, kes tem̃a melest armsad on . Halleluja.


text:
Ja wöttaks öppetust, om̃ad asjad targaste aiada, ja öppida öigust, ja mis kohhus on , ja öiged wisid.


text:
Et ta saaks moista wannad sannad ja nende ärraselletamist, tarkade meeste sannad ja nende moistetussed.


text:
Kui nemmad ütlewad: Tulle meiega, meie tahhame werd warritseda, meie tahhame sallajad wörgud panna sellele, kes koggone ilmasüta.


text:
Nelame neid ärra, kes ellawad, nendago haud, ja neid, kes täieste waggad, kui neid, kes auko langewad.


text:
Nenda on iggaühhe teeraad, kes kasso ahnetseb; se wöttab nende hinge käest ärra, kelle pärralt se kasso on .


text:
Kui kaua armastate teie rummalad rummalust? ja kui kaua ihhaldawad pilkajad pilkamist? ja kui kaua wihkawad halbid tundmist?


text:
Pöörge ümber mo nomimisse pole; Minna tahhan omma waimo rohkeste ette sata teie kätte, ja ommad sannad teile teäda anda.


text:
Agga et ma ollen hüüdnud, ja teie ollete wasto törkunud , ma ollen omma kät sirrutanud, ja ükski ei pañe tähhele;


text:
Siis tahhan Minna ka teie hukkatusses naerda, ma tahhan hirwitada, kui se tulleb, mis teile hirmo teeb:


text:
Kui se, mis teile hirmo teeb, tulleb kui ärrahäwwitamisse tuul, ja hukkatus teie kätte saab kui tulispä; kui kitsas ja ahhastus teie kätte tulleb:


text:
Siis nemmad kül Mind hüüdwad, agga Minna ei wasta mitte: kül nem̃ad warra hom̃iko Mind otsiwad, agga nemmad ei leia Mind mitte.


text:
Et heldus ja tödde sind mahha ei jätta, siis seu neid omma kurgo ümber, ja kirjota neid omma süddame laua peäle.


text:
Sest, kedda Jehowa armastab, sedda nomib ta, ja temmal on temmast hea meel, kui issal ommast poiast.


text:
Ta on ello puuks neile, kes temmasse kinnihakkawad, ja kes temmast kinnipeab, tedda tulleb önsaks kita.


text:
Ärra ütle mitte omma liggimessele: Minne ja tulle jälle, ja hom̃e tahhan ma anda; ja ommeti on se nüüd so kä.


text:
Ja ta öppetas mind, ja ütles mulle: Piddago sinno südda mo sannad, hoia mo kässud, siis jääd sa ellama.


text:
Sada ennesele tarkust, sada ennesele moistust; ärra unnusta mitte ärra, ja ärra kalla körwale mo su-sannast.


text:
Kui sa neid käid, siis ei lähhä so sammud mitte kitsaks, ja kui sa jooksed, siis ei kommista sa mitte.


text:
Sest nemmad ei sa und, ennego nemmad kurja teinud, ja nende unni woetakse ärra, kui nemmad teisi ei saatnud kommistama.


text:
Öälatte te on nenda, kui hirmus must pimmedus: nemmad ei tea mitte, kus peäl nemmad sawad kommistama.


text:
Et sinna ello teeradda wahhest järrele ei arwa, siis temma jäljed käiwad seäl ja teäl, et sa ei tunne, kus sa olled .


text:
Temma on üks armas emmane-hirw ja üks känna kaljo-kits; temma nissad kastko sind iggal aial, ja jä ikka otsego eksima ta armastamisse sisse.


text:
Ja mikspärrast tahhaksid sa, mo poeg, woöra naese jures eksida, ja woöra Ma naese rinna ümber kinnihakkada?


text:
Mo poeg! kui sa omma liggimesse eest olled käemehheks läinud, ja ühhe woöra pärrast olled kät lönud;


text:
Siis te sedda nüüd, mo poeg! ja peästa ennast lahti, (sest sa olled sanud omma liggimesse kätte.) minne, heida ta jalge ette mahha, siis aia julgeste omma liggimesse peäle.


text:
Kui sa könnid, siis se sind juhhatab; kui sa mahhaheidad, siis hoiab ta sind; kui sa üllesärkad, siis könneleb ta sinnoga.


text:
Ärra himmusta temma illo ommas süddames, et temma sind mitte kinni ei wötta omma silmalaugude läbbi.


text:
Sest horanaese läbbi tulleb leiwa pallokest kerjada , ja abbiellorikja naene püab kallist hinge wörgusse sada.


text:
Ei warrast laideta ni wägga , kui ta warrastab, kui ta püab ennese köhho täita, et temmal nälg olli.


text:
Ja kui tedda leitaks, siis woib ta seitsewörra sedda ärratassuda, ja keik omma maia warrandust se eest anda.


text:
Kes teise naesega abbiello ärrarikkub, sel ep olle meelt Peas; kes omma hinge tahhab ärrarikkuda, se teeb sedda.


text:
Ei temma pea luggu ei ühhestki leppitamisse hinnast, ja ta ei holi, ehk sa paljo andid peaksid andma.


text:
Sepärrast ollen ma sinno wasto wäljaläinud, sind aegsaste üllesotsima, ja nüüd ollen ma sind leidnud.


text:
Ta satis tedda körwale kallama omma paljo öppetamissega, om̃a libbedatte uledega aias ta temma peäle.


text:
Ta läks warsi temma järrele kui härg, kedda tappa wiakse, ja nenda kui se, kedda jalg-raudus wiakse siñna, kus halpi karristakse.


text:
Senni kui nool temma maksa löhki aias, otsego lind, mis töttab paela sisse, ja ei tea mitte, et se temma hinge käest ärra wöttab.


text:
Wötke minno öppetust, ja ei mitte höbbedat selle wasto , ja ärratundmist enneminne, kui ärrawallitsetud kulda.


text:
Minno willi on parrem kui kuld ja kui keige selgem kuld, ja minno woos parrem kui ärrawallitsetud höbbe.


text:
Et ma pärris-ossaks annan sedda, mis ikka on, neile, kes mind armastawad, et ma nende warrandussed täidan.


text:
Kui Ta merrele temma seätud pire panni, et wessi ülle temma su-sanna ei piddand käima, kui ta Ma allused ärramärkis.


text:
Ja ma ollin temma jures kui sülle-laps ja ma ollin temma süddame rööm iggapääw, ja mängisin Temma ees iggal aial.


text:
Wägga önnis on se im̃ine, kes mind wöttab kuulda, et ta miño uste peäl walwaks iggapääw, et ta mo uste sammaste jures wahhiks seisaks.


text:
Agga kes minno wasto patto teeb, se teeb wäggiwalda omma hingele; keik, kes mind wihkawad, need armastawad surma.


text:
Kes pilkjat öppetab, se saab ennesele häbbinaero, ja kes öälat nomib, sellele tulleb rojane märk külge.


text:
Anna targale maenitsust , siis lähhäb ta weel targemaks; anna öigele tarkust teäda, siis wöttab ta ennam öppida.


text:
Agga teine ei tea mitte, et seäl kaddunud hinged on, et need, kes temmast on kutsutud, süggawatte pörgohaudade sees on .


text:
Se poeg on tark, kes suil kokko korjab; kes leikusse aial raskes unnes, se on üks poeg, kes häbbi teeb.


text:
Kes täieste waggas ellus käib, se käib julgeste, ja kes köwwerust teeb omma tede peäl, sedda tunnukse ärra.


text:
Moistlikko uledest leitakse tarkust; agga wits lähhäb tarwis selle selja peäle, kel ep olle meelt Peas.


text:
Kus paljo sanno on , seäl ei löppe ülleastminne; agga kes ommad uled kelab räkimast , se on moistlik.


text:
Öige innimesse uled söötwad paljo; agga meletumad surrewad ärra selle sü läbbi, kel ep olle meelt peas.


text:
Jehowa te on kiñitusseks sellele, kel täieste wagga meel on ; agga ehmatusseks neile, kes nurjatumat tööd tewad.


text:
Öiglaste täieste wagga meel juhhatab neid; agga nende seggane meel, kes peitust tewad, raisab neid ärra.


text:
Öiglaste öigus peästab neid ärra; agga kes pettust tewad, neid woetakse kinni nende kahjoteggemisse läbbi.


text:
Kes kelekandmisse peäle öppind, se ilmutab sallaja nou; agga kes ustawa waimoga on, se kattab sedda asja kinni.


text:
Kui kegi woöra eest käemehheks heidab, siis tulleb öiete pahha luggu; agga sel on julgus, kes neid wihkab, kes kät löwad.


text:
Kes omma hingele head teeb, se on helde innimenne; agga kes omma lihhale tülli teeb, se on wägga hirmus.


text:
Kes pöratsed on süddamest, need on Jehowa melest hirmsad; agga need on ta mele pärrast, kel täieste waggad wisid on.


text:
Seäl on monni, kes ärrajaggab, ja tem̃ale antakse weel peälegi; ja monni hoiab kül taggasi ennam, kui öigus on, om̃eti on tühhi kä.


text:
Kes wilja ärrakelab, sedda wanduwad rahwas ärra; agga önnistaminne tulleb selle Pea peäle, kes müüb.


text:
Kes aegsaste head otsib, se otsib, mis mele pärrast on; agga kes kurja tagganouab, selle kätte tulleb se.


text:
Kes omma maiale tülli teeb, saab tuult pärris-ossaks, ja kes meleto, se saab selle sullaseks, kes süddamest tark on .


text:
Pettis kässi ei sa küpsta omma metsa-lindo; agga innimesse kallis warrandus on se, kui ta kerme on .


text:
Monni on, kes ennast rikkaks teeb, ja temmal ei olle mingisuggust; teine teeb ennast waeseks, ja temmal on warra kül.


text:
Se lotus, mis pitkale lähhäb, teeb süddamele haiget; agga ello pu on se, kui kätte tulleb, mis sa iggatsed.


text:
Kes maenitsusse sanna mikski ei pañe, teeb pahhaste issiennese wasto; agga kes käsko kardab, selle kätte tassutakse head .


text:
Kui se sünnib, mis iggatsetakse, se on hingele maggus; ja halpide melest on hirmus, kurjast lahkuma.


text:
Kes tarkadega ümberkäib, se saab targaks; agga kes halpide seltsi heidab, sellele tulleb pahha luggu.


text:
Kes omma witsa ei prugi, se wihkab omma poia; agga kes tedda armastab, se wöttab tedda aegsaste karristada.


text:
Kes ommas öiglases meles käib, se kardab Jehowat; agga kes temma tede peält körwale kallab, ei se panne tedda mikski.


text:
Kui paljo rahwast on, se on kunninga auustus; agga kui rahwas pudub, siis teeb ehmatus tedda lahjaks.


text:
Kunningal on hea meel sest sullasest, kes ommad asjad targaste aiab; agga temma hirmus wihha tulleb selle peäle, kes häbbi teeb.


text:
Ello teeradda käib üllespiddi sellele, kes tark on, et ta pörgo eest ärrasaab, mis allaspiddi käib .


text:
Kes ei holi öppetussest, pölgab omma hinge ärra; agga kes nomimist wöttab kuulda, se saab targa süddame kätte.


text:
Jehowa teeb keik sedda möda, kui se temmale sünnib: ja ka sedda, kes öäl, panneb ta önnetusse päwaks.


text:
Iggamees , kes ülbe süddames, on Jehowa melest hirmus; ei ta jä ilmasüta ¤, ehk ta kahhe käega wasto panneks.


text:
Kui Jehowa meel hea on ühhe mehhe wiside pärrast, siis teeb Ta, et ka temma waenlased peawad temmaga rahhul ollema.


text:
Kui paljo parrem on, tarkust ennesele saatma kui kulda; ja moistust saatma, on paljo üllem kui höbbe.


text:
Se mees, kes wäggiwalda teeb, melitab omma liggimest, ja sadab tedda ühhe tee peäle, mis ei olle hea.


text:
Kes ommad silmad pilkutab, se mötleb pöratse tö peäle: kes ommad uled pikistab, on kurja nou ärramöttelnud.


text:
Pitka melega innime on parrem kui se, kes wäggew; ja kes omma wihha-mele ülle wallitseb, on parrem kui se, kes liñna kätte saab.


text:
Se sullane, kes targaste ommad asjad aiab, saab wallitsema perre poia ülle, kes häbbi teeb; ja wöttab wendade seas pärris-ossa jaggada.


text:
Kes tigge, se panneb nurjatumad uled tähhele, ja kes walle pole körwa pörab, se panneb tähhele keelt, mis kahjo teeb.


text:
Kes kehwa irwitab, se laimab temma Teggia: kes teise hukkatusse pärrast römustab, ei se jä ilmasüta.


text:
Melehea on kui armas kallis kiwwi selle melest, kel sedda on; kuhho pole ta ial pörab, aiab ta ommad asjad targaste.


text:
Kes ülleastumist kinnikattab, se otsib armastust; agga kes sedda kord korralt üllesarrotab, lahhutab söbra ärra.


text:
Kes rido hakkab, on otsego se, kes wet lahti lasseb: sepärrast jätta rido mahha, ennekui sa saad kimpusse.


text:
Kes öäla innimessele öigust moistab, ja moistab hukka sedda, kes öige, need on ka mollemad hirmsad Jehowa melest.


text:
Ep olle se ka hea, nuhtlust panna selle peäle, kes öige, ja neid öiglase mele pärrast lüa, kes heamelelissed on.


text:
Kes ennast lahhutab teiste seltsist, se otsib, mis tulleb immustada, ja lasseb ennast seggada keige tössise asja sisse.


text:
Innimesse hea meel peab teist ülles temma haigusses; agga kui waim on russuks pekstud, kes woib sedda kannatada.


text:
Üks mees, kes söbrast peab, on wäärt söbraks piddada, sest monni hea söbber hoiab teist ennam takka kui wend.


text:
Keik kehwa innimesse wennad wihkawad tedda, paljo ennam jäwad temma söbrad temmast emale : aiab ta nende sannad tagga, siis ep olle sest middagi.


text:
Kel suur tulline wihha on, saab nuhtlust kätte: sest kui sa tedda lahtilassed, woid sa tedda weel ennam karristada .


text:
Peksad sa pilkiat, siis saab rummal head oido; agga nomid sa sedda, kes moistlik, siis wöttab ta ärramoista, mis tarwis on tunda.


text:
Wiin teeb pilkama, kange jomaaeg teeb möllama: sepärrast iggamees, kes seäl sees eksib, ei sa targaks.


text:
Kunninga hirmotus on kui nore loukoera rökiminne: kes temma wasto wägga wihhaseks saab, teeb patto omma hinge wasto.


text:
Kui kegi woöra eest käemehheks heitnud, siis wötta selle ride ärra, ja woöra wölla pärrast wötta panti temma käest.


text:
Kes kelepeksmisse peäle öppind, se ilmutab ka sallaja nou; ja ärra segga ennast mitte sellega, kes omma uledega melitab.


text:
Innimessele on se wörkutamisse paelaks, kui ta pühha asja allanelab, ja hakkab järrele arwama, pärrast sedda kui ta saab tootand.


text:
Warrandussed, mis walskusse kelega kokkopandud, on üks tühhine tulest aetud assi neile, kes otsiwad surma.


text:
Kui pilkiat nuhheldakse, siis saab rummal targaks, ja kui tark innime öppetakse, siis wöttab ta moista.


text:
Kes öige, se aiab targaste ommad asjad öäla innimesse koia wasto, et Jummal neid, kes öälad, seggatseks teeb önnetusseks.


text:
Kes omma körwa kinnisulleb alwa innimesse kissendamisse eest, sesamma peab ka kissendama, ja ei mitte sama kuuldud.


text:
Sedda teggema mis kohhus, on rööm sellele, kes öige; agga ehmatusseks on se neile, kes nurjatuma tö tewad.


text:
Kes römo armastab, selle innimessele tulleb tühhi kätte; kes wina ja ölli armastab, ei se sa rikkaks.


text:
Selle eest, kes öige, peab se, kes öäl, lunnastamisse hind ollema , ja öiglaste assemele sawad need, kes pettust tewad.


text:
Tark innimenne saab wäggewatte liñna ülle woimust, ja lükkab mahha sedda tuggewust, mis peäle nemmad lootsid.


text:
Hea oidoga innimenne nääb önnetust, ja lähhäb eest warjule; agga rummalad lähhäwad omma teed, ja neid nuhheldakse.


text:
Öppeta omma last nenda, kui temmale sünnib, siis ei lahku temma ka mitte sest ärra, kui ta wannaks sanud.


text:
Sest se on löbbus assi, kui sa neid hoiad ommas süddames, ja neid kinnitakse ühtlase so ulede peäle.


text:
Et ma sulle piddin teäda andma öiged tössised sannad, et sa sannadega, mis selge tössi on, woiksid wastust anda neile, kes sind läkkitawad.


text:
Sest Jehowa selletab nende rio-asja ärra, ja wöttab nende hinge käest ärra, kes nende öigust käest ärra wötnud.


text:
Nääd sa keddage, kes ommas teggemisses ussin on, se tulleb kunningatte ette seisma, ei ta pea alwa rahwa ees seisma.


text:
Lassed sa ommad silmad siñna peäle lenda, mis ep olle ühtegi? sest ta teeb töeste ennesele tiwad kui kotkas, mis taewa pole lennab.


text:
Sest nenda kui ta arwab ommas hinges, nenda on temma; sö ja jo, ütleb ta sulle: Agga temma südda ep olle mitte sinnoga.


text:
Omma pallokest, mis sa olled sönud, sedda pead sa jälle wäljaoksendama, ja ommad löbbusad sannad olled sa ilmaaego räkinud.


text:
Ühhe öige innimesse issa saab üpres wägga röömsaks, ja kes targa poia sünnitand, se römustab temma pärrast.


text:
Kellel on oi oi! kennel woi woi! kellel paljo rido? kel kaebdus? kel hawad ilmaasjata? kellel sinnised silmad?


text:
Ärra wata wina peäle, et ta ni punnane on, et ta karrika sees näidab omma karwa, ta lähhäb otsekohhe sisse.


text:
Ja ütled: Nemmad on mind lönud; agga mul ei olnud haiget; nemmad on mind peksnud, agga minna ei tunnud sedda ; millal ärkan ma ülles? ma tahhaksin sedda weel ennam otsida.


text:
Sepärrast peästa neid, kedda surma wiakse, ja neid, kedda peaks pea ärratappetama, kui sa woid keelda.


text:
Kui sa agga ütled: Wata, meie ei tunne tedda ; eks siis sesamma ei moista, kes süddamed ärraarwab ? ja kes so hinge hoiab, teab sedda , ja innimesse kätte tassub Ta temma ¤ tööd möda.


text:
Tunne, et tarkus nenda so hingele on ; kui sa sedda leiad, siis on ots hea , ja sinno otus ei kau mitte ärra.


text:
Ärra warritse kui öäl innime selle ello-asseme peäle, kes öige, ja ärra raiska temma hingamisse-asset mitte ärra.


text:
Sest öige innime langeb seitsekorda, ja touseb jälle ülles; öälad kommistawad, ja sawad önnetusse sisse.


text:
Ärra römusta mitte, kui so waenlane mahhalangeb, ja ärgo olgo so südda wägga römus, kui ta kommistab:


text:
Et Jehowa sedda ei wötta nähha, et se pahha on temma melest, ja wöttab omma wihha temma peält ärrapöörda.


text:
Ka needsinnatsed sannad on tarkadele ööldud : ühhest ennam kui teisest luggu piddada kohtus, polle se mitte hea.


text:
Kes ütleb öäla wasto: Sinna olled öige; sedda wañnuwad rahwas, ja innimestel on wägga pahha meel temma pärrast.


text:
Ärra ütle: Nenda kui teine mulle teinud, nenda tahhan ma tem̃ale jälle tehha, ma tahhan mehhe kätte tassuda temma tööd möda.


text:
Ja wata, seäl ollid ülleüldes ohhakad tousnud, nöggesed ollid sedda katnud, ja temma kiwwi-aed olli mahhakistud.


text:
Sest se on parrem, et sulle ööldakse: Astu tenna ülles! kui et sind ühhe üllema silma ees allandakse, kedda so silmad tahtsid nähha.


text:
Ärra minne mitte ruttuste wälja rio-asja pärrast, et sa wahhest ei wötta middagi wimaks tehha, kui so liggimenne sulle saab häbbi teinud.


text:
Tark nomia on selle körwale, kes wöttab kuulda, kui kuld-körwa-röngas, ja kui kallis ehte keigekallimast kullast.


text:
Nenda kui hoitud lummi leikusse aial, nenda on ustaw Käsk neile, kes tedda läkkitawad, ja jahhutab omma issanda hinge.


text:
Se mees, kes kiitleb andist, kus ei olle tagga ühtegi, se on kui pilwed ja tuul, kus ei olle wihma jures.


text:
Olled sa met leidnud, siis sö omma tarwidusseks; et sinna sedda liaks ei sa, ja pead sedda wäljaoksendama.


text:
Olgo so jalg kallis so söbra kotta minnemast, et ta sinnoga ärra ei tüddine, ja sind ei wotta wihkada.


text:
Se mees, kes omma liggimesse wasto kui walle tunnistusmees rägib, se on kui hamer ja moök, ja terraw nool.


text:
Lotus selle peäle, kes pettust teeb ahhastusse aial, on kui katkend hammas, ja kui jalg, mis liugub.


text:
Kes röömsad laulud laulab kurwa süddamele, on nenda kui se, kes külma aial rided seljast heidab, ja kui ädikas salpetri peäl.


text:
Kui sel, kes sind wihkab, nälg on, siis anna temmale leiba süa, ja kui temmal on janno, siis anna temmale wet jua.


text:
Nenda kui lind lähhäb ulkuma, ja kui päsoke ärralennab, nenda ei tulle ilmaaego ärrawanduminne ei ühhegi külge .


text:
Nenda kui se ei näida middagi, kui jallust wiggane jalgo üllestöstab, nenda on öppetusse-sanna halpide suus.


text:
Suresuggune teeb keikile wallo, kui ta ühhe halbi palkab, ehk palkab neid, kes kässo ülleastujad on.


text:
Kes mödaminnes wägga wihhaseks saab rio pärrast, misga temmal ep olle teggemist, se on kui üks, kes koera körwust kinnihakkab.


text:
Nenda kui kustutud söed ellawatte sütte jures, ja puud tulle jures; nenda on riakas mees rido kihhutamas.


text:
Kui ta omma heält armsaks teeb, siis ärra ussu tedda mitte; sest seitse hirmust asja on temma süddames.


text:
Kes auko kaewab, langeb issi senna sisse; ja kes kiwwi weretab teise peäle , selle peäle tulleb ta taggasi.


text:
Tulline wihha on wägga hirmus, ja wihha on kui wee-tousminne; agga kes woib kahtlase abbiello mehhe mele ees seista?


text:
Se hing kelle köht täis, tallab kül kerjemet ärra; agga sel hingel, kel nälg on, on keik kibbe maggus.


text:
Otsego lind, kes ommast pessast lähhäb hulkuma; nenda on se mees, kes ommast paigast ärralähhäb hulkuma.


text:
Ölli ja suitsetamisse-rohhi römustab süddant; nenda ka on kellegi söbber maggus süddame nou pärrast.


text:
Omma söbra ja omma issa söbra ärra jätta mitte mahha; ja ärra tulle omma wenna kotta omma hukkatusse aial: naber , kes liggi, on parrem kui wend, kes emal.


text:
Kes tedda püab sallaja piddada, se peab tuult sallaja, ja omma parrema peoga ölli, mis annab ennast tunda.


text:
Sullatamisse pot lähhäb höbbedale, ja ahhi kullale tarwis, nenda katsutakse meest sest, kui tedda kidetakse.


text:
Ehk sinna meletumat tango seas möösri sees peneks toukaksid nuiaga, siiski ei lahku temma meleto wiis temmast ärra.


text:
Ma ülleastmisse pärrast on temmal paljo würstid; agga moistlikko innimesse läbbi, kes paljo näinud, pitkendab würst nenda ommad päwad .


text:
Kes kässo-öppetust mahhajätwad, need kiitwad öälad; agga kes kässo-öppetust piddawad, need taplewad nende wasto.


text:
Kes kässo-öppetust hoiab, se on moistlik poeg; agga kes prassijatte seltsi heidab, se teeb omma issale häbbi.


text:
Kes paljo warra kokkopanneb renti ja kasso läbbi, se koggub sedda sellele, kes kehwade peäle armo heidab.


text:
Kes öiglassed ärraeksitab kurja tee peäle, se langeb omma ennese auko; agga kes täieste waggad, peawad head pärris-ossaks sama.


text:
Kui öiged römo pärrast hüppawad, se on wägga illus; agga kui öälad touswad, siis otsitakse innimest ülles.


text:
Kes ommad ülleastmissed kinnikattab, ei lähhä se temmale korda; agga kes tunnistab ja mahhajättab, selle peäle hallastakse.


text:
Wägga önnis on se innime, kes ikka hirmo tunneb; agga kes omma süddant kowwaks teeb, langeb önnetusse sisse.


text:
Üks öäl innimenne, kes alwa rahwa ülle wallitseb, on kui rökiw loukoer, ja kui karro, mis senna ja tenna joseb.


text:
Üks würst, kel ep olle moistust peas, se teeb paljo liiga; agga kes ahnust wihkab, se pitkendab ommad päwad.


text:
Kedda wäggise ärrawoetakse teise innimesse were pärrast, kui ta ka auko pöggeneks, ei pea tedda ommeti mitte warjul petama.


text:
Kes ilmalaitmatta ellab, tedda peästetakse; agga kel pöratsed wisid on kahhe tee peäl, se langeb ühhe peäle.


text:
Ühhest ennam luggu piddada kui teisest, ei olle mitte hea: siiski astub monni käskude ülle leiwa pallokesse pärrast.


text:
Kes omma issa ja omma emma käest risub, ja ütleb: Ei se olle ülleastuminne; se on selle seltsimees, kes pahhaste teeb.


text:
Kes kehwale annab, sellele ei sa mitte tühhi kätte; agga kes ommad silmad körwal hoiab, saab paljo needmist ennese peäle .


text:
Kui öälad woimust wötwad, siis innimessed lähhäwad warjule; agga kui nemmad hukka lähhäwad, siis saab neid öigid paljo.


text:
Kedda saggedaste nomitakse, ja siiski kangekaelseks jääb, tedda murtakse äkkitselt, nenda et ep olle ohto.


text:
Üks mees, kes tarkust armastab, römustab omma issa; agga kes horade seltsi heidab, hukkab warrandust ärra.


text:
Kui tark mees meletuma innimessega kohtus käib, wihhastago temma, ehk naergo temma, ei seisa ta siiski mitte rahho.


text:
Üks kehwa, ja kes kawwalust täis, tullewad teine teise wasto; agga Jehowa walgustab nende mollematte silmad.


text:
Kus neid öälaid paljo saab, seäl on ka paljo ülleastumist; agga öiged sawad nende hukkaminnemist nähha.


text:
Kus ei olle prohweti-näggemist, seäl lähhäb rahwas ülleannetumaks; kes agga kässo-öppetust hoiab, sesamma on önnis.


text:
Wärristus innimeste eest, sadab tedda wörkutamisse paelasse; agga kes Jehowa peäle lodab, saab körge warjopaika.


text:
Kes on ülles taewa läinud ja seält mahhatulnud? kes on tuult omma peusse koggunud? kes on wet ride sisse siddunud? kes on keige ma-ilma otsad üllesteinud? mis on temma nimmi, ja mis temma poia nimmi? sest sedda pead sa teädma.


text:
Tühja ja walle könne sada kaugele must ärra: waesust ja rikkust ärra anna mulle mitte; söda agga mind leiwaga, mis mo ossaks seätud .


text:
Et ma sind wahhest ärra ei salga, kui ma liaks saan, ja mötlen: Kes on Jehowa? ia et ma ei warrasta, kui ma kehwaks saaksin, ja omma Jummala nimmesse mitte kurjaste ei putu.


text:
Üks suggu on, kelle hambad on moögad, ja kelle purrehambad on noad; et nemmad willetsad Ma peält, ja waesed innimeste seast ärralöppetawad.


text:
Sedda silma, mis issa irwitab, ja ei tahha emma sanna kuulda, peawad kaarnad jöe äres wäljanokkima, ja kotka poiad sedda ärrasöma.


text:
Nenda on ka se : ühhe naese te, kes abbiello ärrarikkub, ta sööb ja pühhib omma suud ärra, ja ütleb: Ei minna olle nurjatumat tööd teinud.


text:
Ühhe naese al, mis wihkatud, kui ta mehhele sanud, ja ühhe tüdrukko al , kui ta omma emmanda pärriaks saab.


text:
Sest pima kirnuminne sadab woid wälja, ja ninna kange nuiskaminne sadab werd wälja, ja wihha kihhutaminne sadab rido.


text:
Mis? minno poeg, ja mis? mo poeg, kedda ma ihhus kannud, ja mis? mo poeg, kedda ma Jummalale ärratootanud.


text:
Ei se sünni kunningattele, oh Lemuel! ei se sünni kunningattele, wina jua, egga würstidele, kanget jomaaega ihhaldada:


text:
Et nem̃ad ei jo, ja ei uñusta ärra, mis seätud on, ja keikide willetsatte innimeste kohto-asja teist wisi ei pöra.


text:
Ta lähhäb louna pole, ja pirab ümber pohja pole: tuul pirab ikka peäle minnes, ja tuul lähhäb ümber omma pirede sees.


text:
Keik jöed jookswad merre sisse, ja merri ei sa mitte täide: kuhho paika jöed jookswad, seält tullewad nemmad joostes taggasi.


text:
Keik neid asjo, mis kallal innimessed ärrawässiwad , ei joua ükski üllesräkida: ei sa silm ellades kül näggemast ¤, ja körw ei sa ellades täis kuulmast.


text:
Mis ial olnud, on sesamma, mis peab sama; ja mis ial tehtud, on sesamma, mis weel saab tehtud; ja polle mingisuggust uut asja päikesse al.


text:
On ehk assi, mis kegi woiks üttelda: Wata sedda, se on uus; jubba se on olnud wannast aiast, mis enne meid olnud.


text:
Ei olle endisist asjust mällestust, ja nenda ei olle ka mällestust neist tullewaist asjust, mis peawad sündima nende jures, kes pärrast tullewad.


text:
Ja andsin omma süddant tarkussega tagganouda, ja läbbi katsuda keik sedda, mis taewa al tehhakse; sesamma on üks waewalinne pahha tö, mis Jummal innimeste laste peäle pannud, et ta neid sega piddi waewama.


text:
Minna mötlesin ommas süddames ja ütlesin: Minna, wata, minna ollen suremat ja ennam tarkust ennesele saatnud, kui keik need, kes enne mind Jerusalemma ülle olnud, ja mo südda on paljo tarkust ja tundmist näinud.


text:
Ja ma andsin omma süddant, tarkust tunda, ja tunda hullud ja halbid asjad: agga ma ollen tunnud, et ka se on waimo närriminne.


text:
Sest kus paljo tarkust, seäl on paljo melepahhandust; ja kes ennam tundmist sadab, sadab ennam wallo.


text:
Minna mötlesin ommas süddames: Et tulle, ma tahhan sind kiusada römo läbbi, ja katsu sedda head, agga wata, ka se olli tühhi tö.


text:
Ma katsusin läbbi ommas süddames, et ma piddin ennesele wisiks wotma wina jua; ja et siiski mo südda woiks tarkusses eddasi miñna ja halpimist ärraarwada, kunni ma piddin nähha sama, mis innimesse lastele hea olleks, et nem̃ad piddid teggema taewa al om̃a ürrikesse ello aial.


text:
Ma ostsin sullasid ja tüdrukkuid, ja mul ollid perre lapsed; mul olli ka weiste ja puddolojuste karri ennam, kui keikil, kes enne mind Jerusalemmas olnud.


text:
Ma koggusin ennesele ka höbbedat ja kulda, ja mis ial kunningatte ja rikide issi-warrandus on; ma saatsin ennesele laulo-mehhi ja laulo-naesi, ja mis innimeste laste melest wägga armas, ja keiksuggu mängi-riisto.


text:
Ja ma sain suremaks ja üllemaks, kui keik need, kes enne mind Jerusalemmas olnud; minno tarkus jäi mulle ka.


text:
Ja keik, mis ial mo silmad tahtsid, ei keelnud ma neile mitte; ei ma keelnud omma süddamele ei mingisuggust römo, sest mo südda römustas keigest mo waewast, ja se olli mo ossa keigest mo waewast.


text:
Ja minna waatsin keige omma teggude peäle, mis minno käed teinud, ja se waewa peäle, mis ma näinud sedda tehhes; siis wata, keik se olli tühhi tö ja waimo närriminne, ja ei olle ühtegi kasso päikesse al.


text:
Ja ma pörasin ennast, et ma piddin waatma tarkust ja hullud ja halbid asjad ; (sest mis wöttab se innimenne tehha, kes pärrast sedda kunningast tulleb? sedda, mis teised jo enne teinud.)


text:
Ja minna näggin, et tarkusse jures eñam kasso on, kui halbi asja jures, nenda kui ennam kasso walgussest, kui pimmedussest on.


text:
Targa innimesse silmad on temma peas; agga kes halp, se käib pim̃edusses; ja miña tundsin ka, et se, mis ühhele juhtub, neile keikile juhtub.


text:
Ja ma mötlesin ommas süddames: Ka minnule juhtub sesamma, mis halbile juhtub; ja mispärrast ollen minna siis targemaks sanud, kui muud teised ? siis mötlesin ma ommas süddames, et ka se tühhi tö on.


text:
Sest targast ep olle ennam mällestust, kui halbist, ei iggaweste; sest et tullewal aial se keik jo on ärraunnustud; ja kuida peab tark nendasammoti surrema, kui halp?


text:
Siis wihkasin ma sedda ello, sest se tö olli pahha mo melest, mis tehhakse päikesse al; sest se on keik tühhi tö, ja waimo närriminne.


text:
Ja ma wihkasin keik omma waewa, mis minna päikesse al ollin näinud; et ma piddin sedda selle iñimessele jätma, kes pärrast mind tulleb.


text:
Agga kes teab, kas temma tark, ehk halp on, ja sel peab melewald ollema keik minno waewa ülle, mis ma näinud, ja mis ma targaste teinud päikesse al? ka se on tühhi tö.


text:
Sepärrast pöörsin ma ennast, et ma piddin tüddimust saatma omma süddamele keige se waewa pärrast, mis ma ollin näinud päikesse al.


text:
Sest monni innime on, kes waewa näinud tarkussega, ja tundmissega, ja öige wisiga: siiski peab ta sedda jätma teise innimessele, kes seäl kallal ei olle waewa näinud, temma ossaks; ka se on tühhi tö, ja wägga pahha.


text:
Sest mis on innimessel keigest temma waewast ja temma süddame närrimissest, mis ta waewa näinud päikesse al?


text:
Sest keik temma päwad on täis wallo, ja ta waewalinne tö on melepahhandus, ka öse ei magga temma südda: ka se on tühhi tö.


text:
Eks se polle parrem innimessele, et ta sööb ja joob, ja annab omma hingele head nähha omma waewa jures? ka sedda ollen ma näinud, et se on Jummala käest.


text:
Sest ta annab selle innimessele, kes temma melest hea, tarkust ja tundmist, ja römo: agga pattusele annab ta waewalist tööd, et ta kokkopanneb ja koggub, et saaks antud sellele, kes hea on Jummala melest; ka se on tühhi tö, ja waimo närriminne.


text:
Aega on kiwwa laiale wiskada, ja aega on kiwwa kogguda: aega on teise ümber kaela hakkada, ja aega on ümber kaela hakkamissest emal seista.


text:
Ma ollen sedda waewalist tööd näinud, mis Jummal innimesse laste peäle pannud, et ta neid se läbbi piddi waewama.


text:
Keik sedda on tem̃a teinud illusaks om̃al aial: ka on temma sedda iggawest asja nende süddame sisse añud, sest et innimenne ei woi leida sedda tööd, mis Jum̃al teinud algmissest otsani.


text:
Ma tundsin, et nende asjade jures ei olnud middagi head; waid et innime piddi römus ollema, ja head teggema ommas ellus.


text:
Nenda on ka luggu igga innimessega, kes sööb ja joob, ja saab head nähha keige omma waewa jures; se on Jummala and.


text:
Ma tundsin, et keik, mis Jummal teeb, iggaweste jääb, senna ei woi ükski middagi jure kaswatada egga middagi sest ärrakautada; ja sedda teeb Jummal, et peab kartma tem̃a eest.


text:
Mis nüüd on, jubba se olnud; ja mis weel peab sündima, jubba se olnud; ja Jummal otsib sedda, kes on takkakiusatud.


text:
Minna ollen ka weel näinud päikesse al kohto-paika, seäl olli öälus; ja öigusse paika, seäl olli ka öälus.


text:
Siis mötlesin ma om̃as süddames: Jum̃al wöttab kohhut moista selle peäle, kes öige, ja selle peäle, kes öäl on; (sest keige asjadel, mis tahhetakse, on omma aeg) ja seäl moistetakse igga tö peäle kohhut .


text:
Ma mötlesin ommas süddames: Se on innimeste laste luggu, et Jummal neid peab puhhastama, ja et nemmad nähha sawad, et nemmad on kui lojuksed issiennesest.


text:
Sest mis innimeste lastele juhtub, se juhtub ka lojustele, ja neile juhtub ühhesuggune assi ; kui üks surreb, nenda surreb teine ka , ja ühhesuggune waim on keikil, ja innimessel ei olle üllemat asja, kui lojuksel; sest se keik on tühhi assi.


text:
Kes tunneb innimeste laste waimo ärra, mis lähhäb üllespiddi, ja weiste waimo, mis allaspiddi lähhäb Ma alla.


text:
Ja ma näggin, et ei olle parremat pölwet, kui se, et innimeñe römus on om̃a teggemisse jures, sest se on temma ossa: sest kes sadab temmale sedda nähha, mis pärrast tedda sünnib?


text:
Ja ma näggin ta keik neid, kellele liga sündis, kes nisugguseks sanud päikesse al: ja wata, seäl olli nende silmawessi, kellele liga tehti, ja neil ep olnud trööstiat; ja nende kä, kes neile liga teggid, olli rammo, ja neil ei olnud trööstiat.


text:
Siis kiitsin minna need surnud, kes jo ollid ärrasurnud, ennam kui need ellawad, kes weel tännini ellawad.


text:
Ja et sel, kes weel tännini ei olnud, parrem pölli on , kui neil mollemil, et tem̃a ei olle näinud sedda pahha tööd, mis päikese al tehhakse.


text:
Ja ma näggin keik waewa, ja keik, mis öige wisiga tehtud, et se on innimesse kaddedus, et ta tahhab üllemaks sada , kui ta liggimenne: ka se on tühhi tö, ja waimo närriminne.


text:
Seäl olli üks ainus, ja ei olnud teist, ei poega egga wenda ep olnud temmal, ja siiski ei olnud otsa keige ta waewa näggemisse peäl, temma silm ei sanudki rikkust kül; agga kelle pärrast peaksin minna siis waewa näggema, ja ei peaks raatsima omma hingele head tehha? ka se on tühhi tö, ja pahha waewalinne tö on se.


text:
Sest kui nemmad langewad, siis woib teine omma seltsimeest üllestösta: agga hädda sellele, kes üksi on, kui ta langeb; ja ei olle teist, kes tedda üllestöstab.


text:
Ja kui üks tahhab woimust temma peäle wötta, siis seiswad mollemad temma wasto: ja kolmekerulinne löng ei kista ni pea katki.


text:
Üks kehwa laps, kes tark, on parrem kui kunningas, kes wanna ja halp on, ja ei moista ennam maenitsust wötta.


text:
Sest monni tulleb wangihonest wälja wallitsema; sest teine on ka ommas kunningrikis kehwa wisil sündinud.


text:
Ma näggin keik, kes siin ellawad, kes käiwad päikesse al, et nemmad käisid selle norema poiaga, kes temma assemele jääb.


text:
Ei olle otsa keige rahwa peäl, ei keikide peäl, kes enne neid olnud; ka need, kes pärrast neid tullewad, ei sa sest römustada: sest se on ka tühhi tö, ja waimo närriminne.


text:
# Hoia ommad jallad, kui sa Jummala kotta lähhäd, ja tulle liggi kuulma enneminne, kui halpide wisil ohwri andma: sest nemmad ei tea mitte, et nemmad kurja tewad.


text:
Ärra olle äkkine omma suga, ja ärgo töttago so südda mitte ühte sanna wäljaaiada Jummala ette: sest Jummal on taewas, ja siña Ma peäl, sepärrast olgo so sanno pissut.


text:
Kui sa tootust tootad Jummalale, siis ärra wiwi mitte sedda tassumatta; sest halbid ei olle ta mele pärrast: tassu sedda, mis sa tootad.


text:
Ärra anna omma sule mitte melewalda , et ta sadab sinno lihha patto teggema, ja ärra ütle Kässo ette, et se on eksitus: miks peab Jummal so heäle pärrast kangeste wihhastama, ja sinno kätte tööd ärrarikkuma?


text:
Sest kus paljo unnenäggusid, seäl on tühjad asjad; nenda ka, kus paljo sanno: agga sinna karda Jummalat.


text:
Kui sa nääd ühhes rikis, et kehwadele liga tehhakse, ja et kohhus ja öigus käest ärrakistakse, siis ärra panne immeks sedda, mis ettewoetakse: sest se kes körgem, kui se kes körge on, panneb tähhele, ja weel körgemad on nende ülle.


text:
Kes höbbedat armastab, se ei sa ellades höbbedat kül, egga wose kül, kes suurt warrandust armastab: ka se on tühhi tö.


text:
Kui sedda warra paljo saab, siis on ka neid paljo, kes sedda söwad; ja mis head saab se, kel sedda on? ei muud, kui et tem̃a silmad sedda näwad.


text:
Üks kibbe önnetus on se, mis ma päikesse al näggin, et rikkus, mis hoitakse sest, kelle pärralt se on, sellele önnetusseks tulleb ;


text:
Ja sesinnane rikkus saab hukka pahha waewalisse tö läbbi; kui ta poia sünnitand, siis ei jä middagi ta kätte.


text:
Nenda kui ta omma emma ihhust tulnud, nenda lähhäb ta allasti jälle taggasi, kui ta tulnud; ja ei sa middagi ommast waewast, mis ta omma käega woiks ärrawia.


text:
Ja ka se on kibbe önnetus: sedda möda kui keik tulnud, nenda lähhäb se jälle ommad teed; ja mis kasso jääb temmale, et ta tule kätte waewa näinud?


text:
Temma sööb ka keik omma ello aia pimmedusses, ja sure melepahhandussega, ja melehaigussega, ja sure wihhaga.


text:
Wata, mis minna ollen näinud: se on hea, ja mis ka kaunis on, et innime sööb ja joob, ja saab head nähha keige omma waewa jures, mis ta nääb päikesse al omma ürrikesse ello aial, mis Jum̃al tem̃ale annud: sest se on tem̃a ossa.


text:
Nenda se on igga innimessega, kellele Jummal rikkust ja head nosi annud, ja temmale melewalda annud, sest süa ja omma ossa wötta, ja römus olla omma waewa jures: se on Jummala and.


text:
Kui temmal paljo ei olle, siis mötleb ta omma ello päewade peäle: sest Jummal wöttab tedda ta süddame römo sees kuulda.


text:
Üks mees, kellele Jummal annud rikkust ja head nosi, ja au, ja kelle hingel ep olnud ühtegi waiak ei ühhestke asjast, mis ta ihhaldas; ja Jummal ei annud temmale melewalda sest süa, waid üks teine woöras peab sedda söma; se on tühhi tö, ja pahha melehaigus.


text:
Kui üks mees peaks sünnitama sadda last , ja ellaks mitto aastat ja paljo aega , mis ta aastade päwad kestnud, ja tem̃a hing ei sanud ellades kül sest warrast, ei ollege tem̃al hauda olnud: siis ütlen minna, et enneaegne lomoke on parrem tedda.


text:
Ja ehk ta tuhhat aastat ellaks kakskorda, ja ei olle sedda head näinud; eks mitte keik ühte paika ei lähhä?


text:
Sest mis olleks targal ennam kasso, kui halbil? mis willetsal olleks ennam , kes teab, kuida ta peab ellama ellawatte ees?


text:
Parrem on, mis silma ees näikse, kui se, mis peäle himmo langeb: se on ka tühhi tö, ja waimo närriminne.


text:
Mis sest on , et kegi olnud, et temma nimmi jo kuius olnud, ommeti on teäda, et temma innimenne on, ja ei woi sellega mitte kohtos käia, kes wäggewam tedda.


text:
Sest kes teab, mis innimessele hea on siin ellus, temma tühja ello ürrikeste päwade sees, mis temma ellab, kui warri? sest kes annab innimessele teäda, mis temma järrele peab sündima päikese al?


text:
Parrem on leinamisse kotta miñna, kui jodo kotta miñna, sepärrast et seäl teises on keikide innimeste ots nähha , ja se, kes ellab, woib sedda omma süddamesse wötta.


text:
Parrem on ühhe asja wiimne ots, kui ta hakkatus: parrem on se, kes pitkamelega, kui se, kes ülbe melega.


text:
Ärra ütle: Mis se on, et endised päwad parremad olnud, kui needsinnatsed? sest sinna ei küssi mitte targaste se järrele.


text:
Sest kes tarkusse warjo al, se on kui höbbeda warjo al, ja tundmisse kasso on se, et tarkus ello annab neile, kes sedda on.


text:
Heal päwal olgo sul hea meel, ja kurjal päwal jä watama: Jummal on ka sedda teise körwa teinud, sepärrast et innime ei pea leidma middage, mis pärrast sedda tulleb .


text:
Keik sedda ollen ma näinud omma tühja ello päiwil: monni on öige, ja saab ommas öigusses hukka, ja monni on öäl, ja pitkendab ommad päwad ommas kurjusses.


text:
Se on hea, et sa sest kinnipead, ja ka sedda teist ennese käest ärra ei lasse; sest se, kes Jummalat kardab, peäseb neist keikist.


text:
Ärra panne ka mitte keik sanno tähhele, mis räkitakse, et sa ei sa omma sullast kuulda, kes sind wañnub.


text:
Sedda keik ollen ma katsnud tarkussega; ma mötlesin: Ma tahhan weel targemaks sada, agga se olli minnust kaugel ärra.


text:
Minna pörasin ka om̃a süddame senna , et ta piddi tundma ja läbbikatsuma ärra, ja otsima tarkust ja head ärramötlemist, ja tundma halpimisse öälust, ja hullajatte halpimist.


text:
Siis leidsin minna, mis kibbedam on kui surm: ühhe naese, kelle südda olli kui wörgud ja nodad, ja temma käed kui ahhelad: kes hea on Jummala ees, se peäseb temma käest; agga kes pattune, sedda woetakse temmast kinni.


text:
Wata, ütleb tarkus , kes kogguja; sedda olen ma leidnud, ühhe teine teise järrele, et saaksin head ärramötlemist leida.


text:
Mis minno hing weel otsib, ja minna ei leidnud: ühhe innimesse tuhhande seast leidsin ma, agga sedda naest, mis nende keikide sees, ei leidnud ma mitte temma seest .


text:
Wata, sedda ükspäines ollen ma leidnud, et Jummal innimest lonud öiglasseks; agga nemmad issi otsiwad paljo kurje ärramötlemissi.


text:
Kes on nisuggune kui se tark innime, ja kes teab asjade ärraselletamist? innimesse tarkus walgustab temma silmad, et temma kanged silmad teist wisi sawad.


text:
Ärra olle äkkine temma silmade eest ärraminnema; ärra jä seisma kurja asja sisse: sest temma teeb keik, mis ta tahhab.


text:
Sest keigel asjal, mis ettewoetakse, on omma aeg ja kohhus: sest sedda innimesse önnetust on paljo ta kaela peäl.


text:
Sest ta ei tea mitte sedda, mis peab sündima: sest kes woib temmale teäda anda, kuida se peab sündima?


text:
Ei ühhelgi iñimessel ei olle melewalda waimo ülle, et ta woiks waimo kinnipiddada, ja polle melewalda surma päwa ülle, ei pollege siin söas lahtilaskmist; ja öälus ei woi tedda, kelle sees ta on, mitte peästa.


text:
Keik sedda ollen ma näinud, kui ma tähhele pannin keik tööd, mis päikesse al tehhakse; üks aeg on, et innimessel melewald on teise ülle, ennesele önnetusseks.


text:
Ja nendasammoti näggin ma, et öälad said mahhamaetud, ja teised tullid, ja ka pühhast paigast läksid nemmad wälja; agga neid unnustati ärra seäl liñnas, kes teinud, mis öige: ka se on tühhi tö.


text:
Et mitte warsi ei tehta sedda wisi, kui kohhus moistetud kurja tö peäle, sepärrast on innimesse laste südda nende sees täis kurja teggema.


text:
Et kül pattune, kes saddakord kurja teeb, ka pitkendaks ommad päwad : siiski tean minna töeste, et hea pölli tulleb neile, kes Jummalat kartwad, kes temma Palle eest kartwad.


text:
Ja hea pölli ei sa mitte öälale, ja temma ei sa mitte pitkendada ennese päiwi, kui warri; et ta ei karda Jummala Palle eest.


text:
Se on tühhi assi, mis Ma peäl sünnib, et öiged innimessed on, kelle kätte tulleb, mis öälade tö wäärt; ja öälad on, kelle kätte tulleb, mis öigede tö wäärt; sest ütlen minna, et ka se on tühhi assi.


text:
Sepärrast kiitsin ma sedda römo, et innimessel ei olle ühtegi muud head päikesse al, kui et ta sööb ja joob, ja römus on, ja et se temmale ossaks jääb ta waewas temma ello aia, mis Jummal temmale päikesse al annab.


text:
Kui ma omma süddame ärra andsin tarkust tunda, ja sedda waewalist tööd wadata, mis Ma peäl tehhakse, et ka monni , ei päwal egga öse, ei sa omma silmaga und nähha:


text:
Siis näggin ma keik Jummala tööd, et innimeñe ei woi mitte sedda tööd leida, mis tehhakse päikesse al; ni paljo waewa kui innime ka wöttaks nähha sedda üllesotsides, ei ta siiski leia; ja kui ka se, kes tark, ütleks, et ta woib teäda sada, siiski ei woi ta sedda mitte leida.


text:
Sest keik sedda pannin ma omma süddamesse, et ma piddin selgeste moistma keik sedda, et öiged ja targad, ja nende teud Jum̃ala kä on: ka sedda armastust ja wihkamist ei tea ükski innimenne; se keik on nende ees.


text:
Keik sünnib ühhele, kui keikile teistele ; üks assi juhtub nihästi öigele kui öälale, heale ja puhtale nihästi kui rojasele, ja sellele, kes ohwerdab, nihästi kui sellele, kes ei ohwerda; sellele, kes hea, nihästi kui pattusele, sellele, kes wañnub, nihästi kui sellele, kes wannet kardab.


text:
Se on önnetus keikis asjus, mis päikesse al sünnib, et keikile üks assi juhtub: sepärrast saab ka innimeste laste südda täis kurjust, ja mitmesuggune hullutaminne on nende süddames nende ellus; ja pärrast sedda minnakse surnutte jure.


text:
Sest kes on, kes sest ärrawallitsetakse? iggaühhe jures, kes ellab, on weel lotus: sest ellus koer on parrem, kui surnud loukoer.


text:
Sest need, kes ellus, teädwad, et nemmad peawad surrema; agga surnud, ei need tea middagi, ja ei olle neil ennam siin ühtegi palka, sest nende mällestus unnustakse ärra.


text:
Nende armastus niihästi kui nende wihkaminne, ka nende kaetseminne on jo kaddund, ja neil ei olle ellades ühtegi ossa ennam ei ühhestke asjast, mis päikesse al tehhakse.


text:
Minne siis , sö omma leiba römoga, ja jo hea süddamega omma wina, sest jubba Jummala meel on hea sinno teggude pärrast.


text:
Katsu öiete ellada selle naesega, kedda sa armastad, keik omma tühja ello aia, mis Temma sulle päikesse al on annud, keige sinno tühja ello aia; sest se on so ossa siin ellus ja so waewa sees, mis sa päikese al nääd.


text:
Keik, mis so kässi leiab, et sa pead omma joudo möda teggema, sedda te: sest haudas, kuhho sa lähhäd, ei olle ühteke teggemist egga ärramötlemist, ei tundmist egga tarkust.


text:
Ma näggin ta päikese al, et kermede kä ei olle sedda jooksmist , egga wäggewatte kä sedda söddimist ¤ ei ka mitte tarkade kä leiba, egga moistlikkude kä rikkust ¤¤, ei ollege nende kä, kes paljo öppind, teiste melest armsaks sada; sest issi aeg ja ön juhtub neile keikile.


text:
Sest innimennege ei tea mitte omma aega, nenda kui kallad, mis kurja wörgoga pütakse, ja kui liñnud, mis paelaga pütakse: otsego need, nenda wörkutakse innimesse lapsed kurjal aial, kui se äkkitselt nende peäle tulleb.


text:
Seäl olli weike lin, ja seäl sees pissut mehhi, ja temma alla tulli üks suur kunningas, ja piris temma ümber, ja teggi sured kantsid ta wasto ülles.


text:
Ja temma leidis sealt seest ühhe kehwa mehhe, kes tark olli, ja sesamma peästis sedda linna omma tarkusse läbbi: ja ükski innime ei möttelnud selle kehwa mehhe peäle.


text:
Siis ütlesin minna: Tarkus on parrem kui rammo; siiski ei pandud selle kehwa tarkust mikski, ja temma sannad ei woetud kuulda.


text:
Surnud kerpsed pannewad apteekri ölli haisema ja käima: nenda panneb pissut halpimist haisema ühhe mehhe , kes tarkusse ja au pärrast kallis on.


text:
Kui wallitseja wihha sinno wasto touseb, siis ärra jätta omma paika mitte mahha: sest kes järrele annab ¤, sadab sured pattud mahhajäma.


text:
Üks kurri assi on, mis ma näggin päikesse al: se on kui eksitus, mis sellest wäljatulleb, kel melewald kä.


text:
Kes auko kaewab, se langeb issi senna sisse; ja kes aeda mahhakissub, sedda wöttab maddo hammustada.


text:
Kui kegi rauda nürriks teinud, ja ei ihhu temma terra mitte, siis peab keik temma rammo tö kallal käima; agga tarkussel on se kasso, et ta keik öiete wisi pärrast teeb.


text:
Ja halp lobbiseb paljo; ükski innime ei tea, mis weel peab sündima, ja kes annab temmale teäda, mis pärrast tedda peab tullema.


text:
Wägga önnis olled sa, Ma! kui so kunningas head sündist suggu on, ja kui so würstid öigel aial söwad rammo pärrast, ja ei mitte jomisse pärrast.


text:
Nemmad walmistawad roga mängimisse pärrast, ja wiin peab nende ello römustama, ja rahha peab sedda keik saatma.


text:
Ärra wañnu ka mitte kunningast ommas möttes, ja ärra wañnu mitte sedda rikkast ommas maggades-kambris: sest lind, mis taewa al, wiib sedda heält wälja, ja kel tiwad on, se kulutab sedda asja ülles.


text:
Kui pilwed täis wihma sawad, siis wallawad nemmad sedda Ma peäle wälja; ja kui pu langeb louna pole, ehk pohja pole, senna paika, kus pu langeb, senna ta jääb.


text:
Nenda kui sa ei tea, missuggune tule te on, ja kuida lukondid raskejallatse ihhus on: nenda ei tea sinna ka mitte Jummala tööd, kes sedda keik teeb.


text:
Külwa omma semet hom̃iko, ja ärra lasse omma kät mitte öhto seista, sest sa ei tea mitte, kumb öigeks saab, kas se ehk teine, ehk kas mollemad ühtlase heaks sawad.


text:
Sest kui innimenne mitto aastat ellab, siis römustab temma neis keikis; agga ta mötleb ka pimmedusse päwade peäle, et neid paljo on, ja et keik, mis tulleb, tühhi assi on.


text:
Olle römus, noormees, omma nore ea sees, ja tehko so südda sulle head römo so noremehhe pölwes, ja käi omma süddame tede peäl ja omma silmade näo järrel; agga sa pead teädma, et Jummal sind keige se pärrast kohto ette wiib.


text:
Sada siis ärra melepahhandust ommast süddamest, ja sada, mis pahha on , ommast ihhust mödaminnema: sest lapse pölli ja noor igga on tühhi assi.


text:
Ja mötle omma Loja peäle omma noremehhe pölwes, enne kui weel ep olle tulnud need kurjad päwad, ja need aastad liggi ei saand, kui sa ütled: Need ei olle mitte mo mele pärrast.


text:
Sel päwal, kui koia hoidjad tuikuwad, ja wahwad mehhed kösso lähhäwad; ja kui jahwatajad seisma jäwad, et neid pissut sanud, ja need, kes aknast waatwad, pimmedaks sanud.


text:
Ja kui uksed ulitsa pole lukko pannakse, kui weski kohhin maddalaks läinud, ja linnukesse heäle peäl üllestoustakse, ja keik laulo tütred mahhawautakse.


text:
Kui ka körge paiga eest kardetakse, ja tee peäl mitto ehmatust on, kui mandlipu öitseb, ja rohhotirts koorma alla sanud, ja isso tühjaks sanud: kui innimenne omma iggawesse koia pole on minnemas, ja need, kes kaebdust tewad, ulitsa peäl ümberkäiwad.


text:
Ennekui höbbe-köis wännib, ja kuld-kaus löhki lähhäb, ja kruus hallika jures katki murtakse, ja rattas kaewo jures katki röhhutakse.


text:
Ja nenda se pörm mullasse jälle saab, nenda kui ta olnud, ja se waim jälle Jummala jure lähhäb, kes tedda on annud.


text:
Agga weel olgo teäda , et kogguja on tark olnud; ta on ka öppetanud rahwast tundmist, ja on tähhele pannud ja läbbikatsunud, ja öiendas paljo öppetusse sanno.


text:
Se kogguja on otsind, et ta woiks sannad, mis meie pärrast on, leida, ja nenda on kirjotud, mis öige, ja töe sannad on.


text:
Tarkade sannad on kui astlad ja kui naelad, mis sissepekstakse, mis kous peawad; need on antud ühhe Karjatse käest.


text:
Ja mis muud weel kui se: Wötta maenitsust, mo poeg! sest paljo ramatutte tegemisse peäle ei sa otsa, ja suur luggeminne wässitab ihho ärra.


text:
Kuulgem keik, mis sellesinnatse sanna otsus on: Karda Jummalat, ja pea temma kässud, sest se on igga innimesse kohhus .


text:
Sinno öllid on haiso polest head; kui ölli wallatakse sind wälja so nimmega; sepärrast armastawad sind neitsid.


text:
Tomba mind , siis jookseme meie sinno järrele: Kunningas on mind omma kambride sisse winud; meie tahhame wägga röömsad olla ja römustada sinno sees; meie tahhame so armatsemissed mele tulletada ennam kui wina; öiglased armastawad sind.


text:
Ärge wadage mo peäle, et minna wägga must ollen, et päike on mo peäle paistnud: mo emma lapsed on wägga wihhased mo peäle, nemmad on mind pannud winamäggede hoidjaks; ei minna polle hoidnud omma winamägge, mis mo pärralt.


text:
Anna mulle teäda, sinna, kedda mo hing armastab, kus sa olled karja hoidmas, kus sa sedda lassed maas seista louna-aeges: miks pean ma ollema kui kinnikaetud sinno seltsimeeste karjade jures?


text:
Kui sa ei tea, sinna keigeillusam naeste seast; siis minne wälja lammaste jälgede peäle, ja hoia kui karjane ommad kitse-talled karjaste maiade jures.


text:
Kui ounapu mets-pude seas, nenda on mo armoke poegade seas: temma warjo alla ollen ma himmustanud, ja istun nüüd seäl,ja tem̃a willi on mo su-laele maggus.


text:
Ma wannutan teid, oh Jerusalem̃a tütred! weikiste ja suurte hirwede jures wälja peäl, et teie mitte sedda, kedda ma armastan, ülles ei ärrata egga ülles ei aia, kunni ta issi tahhab.


text:
Mo armoke on ühhe weikise hirwe, ehk nore hirwe sarnane : wata, ta seisab meie seina tagga, ta watab üksi silmi aknast sisse, ja paistab akna trellidest läbbi.


text:
Wigipu on ommad marjad küpsetanud, ja winapuud on öitsmas, ja andwad hea haiso: touse ülles mo söbroke; miño illoke, ja tulle ärra.


text:
Mo tuikenne, kes sa olled kaljo praggude sees ja warjopaikas järskus kohtas, näita mulle omma näggo, lasse ma kulen so heält, sest sinno heäl on maggus, ja so näggo on löbbus.


text:
Wötke meile kinni rebbased, need weikised rebbased, kes winamäed ärrarikkuwad, sest meie winamäed on öitsmas.


text:
Kunni pääw sure lounasse saab, ja warjud pöggenewad: pöra ümber, mo armoke, olle weikise, ehk nore hirwe sarnane löhki löhhutud mäggede peäl.


text:
Omma wodi peäl ollen ma mitto ööd otsinud, kedda mo hing armastab: ma ollen tedda otsinud, ja tedda mitte leidnud.


text:
Ma tahhan otse üllestousta, ja möda liñna ümberkäia ulitsatte ja turrude peäl, ja otsida, kedda mo hing armastab; ma otsisin tedda, ja ei leidnud tedda mitte.


text:
Nattukesse aia pärrast, kui ma neist sain möda läinud, leidsin minna wast tedda, kedda mo hing armastab: ma piddasin tedda kinni, ja ei tahha tedda mitte mahhajätta, kunni ma tedda omma emma kotta saan winud, ja selle kambri, kes mind ihhus kannud.


text:
Ma wannutan teid, oh Jerusalemma tütred, weikiste ja suurte hirwede jures wälja peäl, et teie mitte ülles ei ärrata egga ülles ei aia sedda, kedda ma armastan, kunni ta issi tahhab.


text:
Kes se on, kes on ülleslähhäb körwest kui suitso sambad, kes on suitsetud mirriga ja wirokiga, ennam kui keige mu rohho-kaupmeeste rohtudega?


text:
Neil keikil on moök wööl, need on öppetud söddima, iggaühhel on omma moök omma pusa külges hirmo pärrast, mis ö-aeges.


text:
Selle postid teggi ta höbbedast, ja mis peäle se toetas, se olli kullast, ja se iste purpurist: temma seestpiddine koht olli armastussega kattetud, Jerusalemma tüttarte pärrast.


text:
Minge wälja ja wadage, oh Sioni tütred, kunninga Salomoni se kroniga, misga temma emma tedda ehhitanud temma kihlamissepäwal, ja temma süddame römo päwal.


text:
Wata, sa olled illus mo söbroke, wata, sa olled illus, so silmad on kui tuikesse silmad so juuste tukkade wahhel; so karwad on kui kitste karri, kes warra hom̃iko Kileadi mäelt mahhalähhäwad joma.


text:
Sinno hambad on kui lammaste karri, mis ärranidetud, kes pessemissest tullewad, kes keik kaksikkud kandwad, ja ei olle ükski nende seast ilma sugguta.


text:
Sinno uled on kui ellepunnane löng, ja so könne on löbbus; so silma-taggused on kui löhki leikatud kranati-oun so juuste tukkade wahhel.


text:
So kael on kui Taweti torn, mis söariistade honeks üllesehhitud; tuhhat kilpi on temma peäl rippumas, need keik on wäggewatte kilbid.


text:
Kunni pääw sure lounasse saab, ja warjud pöggenewad: minna tahhan mirri mäele miñna, ja wiroki kingule.


text:
Tulle minnoga, oh pruut! Libanoni peält; tulle minnoga Libanoni peält: wata seie Amana mäe otsast, Seniri ja Ermoni otsast, emma loukoerte pessade seest, pardri-metsaliste mäggede peält.


text:
Sa olled mo süddame ennesele wötnud, mo ödde ja pruut! sa olled mo süddame ennesele wötnud omma ühhe silma läbbi, ühhe keega, mis sinno kaelas.


text:
Mis illusad on so armatsemissed, mo ödde ja pruut! kui palju parremad on sinno armatsemissed kui wiin, ja so öllide hais, kui keik muud kallid rohhud.


text:
So uled tilkuwad kerjemet, mo pruut; met ja pima on so kele al, ja so riette hais on kui Libanoni hais.


text:
Mo ödde ja pruut! sinna olled kui rohho-aed, mis lukkus; sa olled kui hulk wilja, mis lukko tagga, üks hallik, mis kinnipandud pitseriga.


text:
Nardid ja Sawran, wohhomoögad ja kanneli puud, ja keiksuggu wirokipuid, mirrid ja aloid, ja keiksuggu kallimaid rohtusid.


text:
Ärka ülles pohja tuul, ja tulle louna tuul, puhhu minno rohho-aiast läbbi, et temma kallid rohhod haiso rohkeste wäljaandwad: mo armoke tulgo omma rohho-aeda, ja sögo ommast keigekallimast wiljast.


text:
Ma tullen omma rohho-aeda, mo ödde ja pruut! ma ollen omma mirri ja omma kallist rohto ärranoppinud, ma ollen omma kergemet ja omma met sönud, ma ollen omma wina ja omma pima jonud: söge mo söbrad, joge, ja sage joobnuks armatsemistest.


text:
Minna pruut uinusin maggama; agga mo südda walwas; mo armokesse heäl, kes kopputas , hüdis: Te mulle lahti, minno ödde, mo söbroke, mo tuike, mo täieste wagga; sest minno Pea on täis kastet, ja mo juuksed on täis ö-piiskasid. Ma wastasin:


text:
Ma ollen omma kue seljast ärrawötnud, kuida pean ma sedda jälle selga pannema? ma ollen ommad jallad pesnud, kuida pean ma neid roppuks teggema?


text:
Minna tousin ülles, et ma piddin omma armokessele lahtiteggema; ja mo käed tilkusid keik mirrist, ja mo sörmed sulla-mirrist lukko pärra külges.


text:
Ma teggin omma armokessele lahti; agga mo armoke hoidis körwale, ja olli ärraläinud: mo hing läks wälja, kui temma räkis; ma otsisin tedda, agga ei ma leidnud tedda mitte, ma hüüdsin tedda, agga temma ei wastand mulle mitte.


text:
Need hoidjad, kes möda liñna ümberkäiwad, leidsid mind, peksid mind, ja hawasid mind, ja need wötsid mo pearättiko mo peält ärra, kes mürid hoidsid.


text:
Ma wañnutan teid Jerusalemma tütred: kui teie mo armokest sate leidnud, mis teie tahhate temmale teäda anda? sedda,et minna armastussest haige ollen.


text:
Mis on sinno armoke ennam kui üks teine armoke? oh sinna illoke naeste seast! mis on so armoke ennam kui üks teine armoke, et sa meid sedda wisi olled wañnutanud?


text:
Temma silmad on kui tuikesse silmad wee oiade äres, mis pimaga pestud, ja seiswad kui kallis kiwwi kollus.


text:
Temma loualuud on kui kalli rohho penar, kui torni wisi kasnud apteekri rohhud: temma uled on kui lillikessed, mis sulla-mirrit tilkuwad.


text:
Temma käed on kui kuld-sörmuksed, kelle kollude sees Tarsisi-kiwwid seiswad, temma sissekond on kui hiilgaw elewanti-lu, sappiri-kiwwidega ehhitud.


text:
Temma säred on kui marmori-kiwwi sambad, mis kindlaste selgema kuld-jalge peäl seiswad: temma näggo on kui Libanon, wägga kallis kui seedripuud.


text:
Temma su-laggi on selge maggus, ja temma on läbbi ja läbbi wägga armas: nisuggune on minno armoke, ja nisuggune on minno söbber, oh Jerusalemma tütred!


text:
Kus on so armoke läinud? oh sa illoke naeste seast! kus pole so armoke pöörnud? siis tahhame tedda sinnoga otsida.


text:
Mo armoke läks alla omma rohho-aeda kalli rohho penarte jure, ennast söötma rohho-aedade sees, ja lillikessi kogguma.


text:
Minna ollen omma armokesse pärralt, ja mo armoke on minno pärralt, kes ennast södab lillikeste seas.


text:
Pöra ommad silmad mo peält ärra, sest nemmad kihhutawad mind wägga: sinno juukse-karwad on kui kitste karri, kes warra hom̃iko Kileadi mäelt mahhalähhäwad joma.


text:
So hambad on kui emma-lam̃aste karri, mis pessemissest tullewad, kes keik kaksikkud kandwad, ja ei olle ükski nende seast ilma sugguta.


text:
Kuuskümmend on neid kunninga-emmandaid, ja kahheksakümmend neid liignaesi, ja need neitsid on ilmaarwamatta.


text:
Üks on minno tuike, mo täieste wagga, temma on se ainus omma emmale; ta on selge selle melest, kes tedda ilmale tonud: tütred näwad tedda ja kiitwad tedda önsaks, kunninga-emmandad ja liignaesed näwad, ja kiitwad tedda ka, ja ütlewad:


text:
Ma läksin alla pähkle aeda, haljad orro rohhud waatma, ja waatma, kas winapu pakkatand, kas kranati-pu öitsend.


text:
Tulle jälle, tulle jälle, oh Sulamit! tulle jälle, tulle jälle, et same sind römoga nähha. Mis tahhate teie Sulammitist nähha? ta on kui kaks leri riddastikko.


text:
Kui illusad on so jalla-tallad kingis, sa heamelelinne tüttar! sinno pusade liikmed on kui kallis ehte, mis ühhe ustawa meistri kätte tö.


text:
So nabba on kui ümmargunne kausike, kellel seggatud jomaaega ei pudu; sinno köht on kui nisso hunnik, kus lillikessed ümberpandud.


text:
Sinno kael on kui torn elewanti-luust, so silmad on kui tigid Esbonis Patrabbimi wärrawa liggi; so ninna on kui Libanoni torn, kust wahhitakse Tamaskusse pole.


text:
Sinno Pea so otsas on kui Karmeli-mäggi, ja so juuksed purpuri-karwa: kunningas on otsego kinniseutud wee-künnade külge.


text:
Minna mötlesin: Ma tahhan palmipu peäle astuda, ja temma üllemist oksest kinnihakkata: et olgo siis sinno nissad kui winapu kobbarad, ja sinno ninna hais kui ounade hais.


text:
Ja so su-laggi kui keigeparrem wiin, mis mo armokesse sisse otsekohhe lähhäb, mis nende uled, kes maggawad, panneb räkima.


text:
Touseme warra ülles ja lähme winamäggede peäle, ja watame, kas winapu pakkatand, kas temma öied lahtilönud, kas kranati-ounapu on öitsemas: seäl tahhan ma ommad armatsemissed sulle anda.


text:
Tudaimi-marjad andwad head haiso, ja meie uste tagga on keiksuggu kallist wilja, ni hästi ued kui wannad: neid ollen ma sulle, oh mo armoke! tallele pannud.


text:
Oh! kes teeb sind mulle otsego wennaks, kes ka minno emma rinda immeks; kui ma sind leian ulitsa peält, siis tahhan ma sulle suud anda, et ka teised ei peaks mind laitma.


text:
Ma tahhaksin sind sata ja sind wia omma emma kotta, seäl peaksid sa mind öppetama: ma jotaksin sind kalli rohho winaga, omma kranati-ounapude mahlaga.


text:
Ma wannutan teid, Jerusalemma tütred, mikspärrast tahhate teie üllesärratada, ja mikspärrast tahhate teie üllesaiada sedda, kedda ma armastan, ennekui ta issi tahhab?


text:
Kes se on, kes körwest üllestulleb, kes omma armokesse seltsi ennast annab, ja temmale ütleb:Ounapu al ärratasin minna sind, seäl töi sind waewaga ilmale so emma, seäl töi sind waewaga ilmale se, kellest sa olled sündinud.


text:
Panne mind kui pitseri-märgi omma süddame peäle, kui pitseri märgi omma käewarre peäle: sest armastus on tuggew kui surm, ja temma kange armastaminne on kowwa kui pörgo; selle armastusse söed on kui tullised söed, kui suur tulle-leek.


text:
Paljo wet ei woi sedda armastust ärrakustutada egga jöed sedda upputada: kui innime armastusse eest keik omma koia warra tahhaks anda, siis saaks ta töeste laidetud.


text:
Meil on pissoke ödde, ja nissaid ei olle temmal: mis meie tahhame omma öele tehha sel päwal, kui temmaga peab räkitama?


text:
On temma kui müür, siis tahhame tuggewa höbbe-hone ta peäle ehhitada: on temma agga kui uks, siis tahhame tedda kinnitada seedri-laudadega.


text:
Minna ollen kui müür, ja mo nissad kui tornid: siis ollen ma temma melest sanud kui üks, kes rahho leidnud.


text:
Salomonil olli winamäggi Paalamonis, sedda winamägge andis ta hoidjatte kätte: iggamees töi temma wilja eest tuhhat höbbe-sekli.


text:
Mo winamäggi, mis minno holes, se on mo silma ees: need tuhhat höbbe-sekli on sinno pärralt, oh Salomon! ja kakssadda nende pärralt, kes temma wilja hoidwad.


text:
Oh sinna, kes sa rohho-aedade sees ellad! so seltsimehhed on siño heält tähhele pannemas, anna mulle ka sedda kuulda.


text:
Pöggene, mo armoke, ja olle weikise hirwe, ehk sure hirwe wassika sarnane, kalli rohtude mäggede peäl.


text:
SE on Jesaia Amotsi poia näggemiñe, mis ta näggi Juda ja Jerusalemma pärrast, Usia, Jotami, Ahasi, Hiskia, Juda kunningatte aial.


text:
Kuulge taewad, ja Ma! panne tähhele , sest Jehowa rägib: Ma ollen lapsi kaswatanud ja sureks töstnud; agga nemmad on mo wasto ülleastunud.


text:
Härg tunneb omma perremehhe, ja esel oma issanda söime; Israel ei tunne mind mitte, mo rahwas ei wotta mitte moista.


text:
Hädda selle pattuse rahwale, selle rahwale, mis üllekohtoga koormatud, tiggedatte suggule, neile lastele, kes pahhaste tewad, jätwad Jehowat mahha, laitwad Israeli pühha lunnastajat , pöörwad ennast ärra taggasi.


text:
Mikspärrast peab teid weel pekstama? teie lahkute ikka ärra; keik se Pea on haige, ja keik se südda on nörk.


text:
Jalla-tallast peast sadik ep olle temmas terwet ühteke, waid hawad ja muhhud, ja mäddased reiad, mis ep olle wäljawautud, egga kinniseutud, egga ölliga pehmeks tehtud.


text:
Teie Ma on ärrahäwwitud, teie liñnad on tullega ärrapölletud; woörad pannewad teie nähhes teie maad nahka, ja se on ärrahäwwitud, otsego woörad ühhe Ma ümberlöwad.


text:
Ja Sioni tüttar on üllejänud otsego maia winamäele, kui ömaia körwitsi aedas, kui lin, mis waenlastest kinni petakse.


text:
Kui wäggede Jehowa ep olleks meile suggu jälle jätnud, et kül pissut , siis olleksime otsego Sodom, ja Komorra ¤ sarnatseks sanud.


text:
Kuulge Jehowa sanna, teie Sodoma pealikkud! pange meie Jummala kässo-öppetust tähhele, sinna Komorra rahwas!


text:
Mis tarwis on mulle teie paljo ohwrid, ütleb Jehowa; järade pölletamisse-ohwrid ja nuumweiste raswa ollen ma kül sanud, ja wärsede, ja tallede ja sikkade werri ep olle mo mele pärrast.


text:
Kui teie tullete mo palle ette ennast näitma, kes otsib sedda teie käest, et teie mo oued peate ärratallama?


text:
Ärge wotke ennam tühja annet tua, suitsetamisse-rohhi on mo melest hirmus: norel kuul ja hingamisse-päwal, kus koggodus kokkokutsutakse, ei woi ma sallida sedda nurjatumat tööd, egga Pühhade piddamist.


text:
Mo hing wihkab teie nored kuud ja teie seätud Pühhad, need on mulle waewaks, ma ollen tüddinud kannatades.


text:
Ja kui teie ommad käed wäljalautate, hoian ma ommad silmad teie eest warjul; kui teie ka mitto palwet loete, ei kule ma mitte: teie käed on täis werresüüd.


text:
Peske ennast, puhhastage ennast, saatke ommad kurjad teud mo silma eest ärra, seiske kurja teggemast.


text:
Öppige head teggema, noudke, mis kohhus, saatke ülleannetumad öige tele, moistke kohhut waeste lastele , selletage leskenaeste asjad ärra.


text:
Et tulge siis, ja selletagem ommad asjad issikeskes, ütleb Jehowa: Kui teie pattud on kui elle-punnased rided, siiski peawad nemmad ni walgeks sama kui lummi: kui nemmad punnased on kui werre-karwa rie, peawad nemmad ommeti walge willa sarnatseks sama.


text:
Agga kui teie törkute ja pannete wasto, siis peab teid moögaga ärralöppetama; sest Jehowa su on sedda räkinud.


text:
Kuidas on se ustaw lin horaks sanud? temma olli täis kohhut: öigus olli allati seälsammas; agga nüüd on se täis tapjaid.


text:
Sinno würstid on kangekaelsed, ja wargade seltsimehhed, iggaüks armastab melehead, ja aiab tassumissi takka: waese lapsele ¤ ei moista nemmad kohhut, ja lessenaese rio-assi ei sa nende ette.


text:
Sepärrast ütleb Issand wäggede Jehowa, se wäggew Israeli Jummal : Oh ma tahhan ennast trööstida omma wihhameeste pärrast, ja omma waenlaste kätte maksta.


text:
Ja ma tahhan omma kät so pole pöörda, ja so höbbeda sitta puhtaks sullatada, ja keik so tinna ärralahhutada.


text:
Ja tahhan sulle jälle sata so kohtowannemad kui ennemuiste, ja so nouandjad kui essimessel aial: pärrast sedda peab sind nimmetadama öigusse liñnaks, ustawaks liñnaks.


text:
Ja ülleastujad ja pattused peawad ühtlase sama ärraröhhutud, ja need, kes Jehowat mahhajätwad, peawad otsa sama.


text:
Sest nemmad peawad häbbenema nende tammede pärrast, mis teie ollete ihhaldanud, ja teie peate häbbi sisse sama nende rohho-aedade pärrast, mis teie ollete ärrawallitsenud.


text:
Ja kes tuggewam, se peab ollema otsego takkud, ja temma tö otsego sedde, ja need mollemad peawad ühtlase pöllema, nenda et ükske ei woi ärrakustutada.


text:
Agga wiimsel päwade aial peab se sündima: Jehowa koia mäggi peab kindel ollema teiste mäggede otsa peäl, ja peab körgem ollema kui mäekingud, et keik pagganad sinna kokkojookswad.


text:
Et paljo rahwast lähhäwad, ja ütlewad: Tulge, ja läkki ülles Jehowa mäe peäle, Jakobi Jummala kotta, et ta meid wöttaks öppetada ommad teed, ja et meie woime käia tem̃a teeraddade peäl: sest kässo-öppetus peab Sionist wäljatullema, ja Jehowa sanna Jerusalemmast.


text:
Ja ta wottab kohhut moista pagganatte wahhele, ja märko anda mitme rahwale; siis tagguwad nemmad ommad moögad kabliks, ja ommad pigid sirbiks; rahwas ei tösta moöka teise rahwa wasto, ja ei öppi ennam söddima.


text:
Sest sinna, Jummal, jättad mahha omma rahwast, Jakobi suggu; sest nemmad on täidetud ebba-ussoga päwatousma poolt, ja on pilwest-lausujad kui Wilistid; ja woöra Ma rahwas on nende mele pärrast.


text:
Ja temma Ma on täis höbbedat ja kulda, ja temma warranduste peäl ep olle otsa; ja temma Ma on täis hobbosid, ja ta söa-wankritte peäl ep olle otsa.


text:
Temma Ma on ka täis tühjaid jummalid; omma kätte tö ette kummardawad nemmad, selle ette, mis nende sörmed on teinud.


text:
Ja alwad innimessed kummardawad, ja sured allandawad ennast nende ees; ärra anna sedda neile mitte andeks.


text:
Alwade innimeste silmade ülbus peab allandatud, ja suurte surelinne meel allawautud sama ; agga Jehowa üksi peab körge ollema sel päwal.


text:
Sest wäggede Jehowale tulleb üks pääw keige körkide ja sureliste wasto, ja keige uhkede wasto, et nemmad peawad allandatud sama.


text:
Ja alwade innimeste ülbus peab allawautud, ja nende suurte surelinne meel allandatud sama; agga Jehowa üksi peab körge ollema sel päwal.


text:
Siis peawad nemmad kaljude kobaste ja Ma praggude sisse minnema , Jehowa hirmo pärrast, ja temma körge auustusse eest, kui ta kätte wöttab maad hirmutada.


text:
Sel päwal wiskawad innimessed ärra müttide ja nahk-hirede kätte ommad tühjad höbbe- ja ommad tühjad kuld-jummalad, mis nemmad ennestele ollid teinud, et nemmad nende ette piddid kummardama.


text:
Nenda et nemmad tullewad kaljude praggude sisse, ja kiwwi-kaljude ninnade alla, Jehowa hirmo pärrast, ja temma körge auustusse eest, kui ta kätte wottab maad hirmutada.


text:
Sest wata, Issand wäggede Jehowa tahhab Jerusalemma ja Juda käest ärrawötta keiksuggused toed, keik sedda leiwa tugge, ja keik sedda wee tugge.


text:
Pealikkud ülle igga wiekümne, ja auustud mehhed ja nouandjad, ja targad seppad ja moistlikkud könnemehhed.


text:
Ja rahwast peab sunnitama, mees mehhe läbbi, ja teine teise läbbi; poisid lähhäwad torredaks wannade wasto, ja alwad nende wasto, kes au sees.


text:
Sest wend hakkab omma issa perres omma wenna käest kinni, ja ütleb: Sul on ridid, olle meile pealikkuks, et se meie häddalinne pölli woiks so käe al olla.


text:
Siis wottab temma sel päwal kät wandudes üllestösta, ja öölda: Ei sa se wiggadus minnust parrandatud, sest minno koias ep olle leiba egga ridid; ärge pange mind rahwa pealikkuks.


text:
Sest Jerusalem kommistab, ja Juda-rahwas langeb, sest nende keel ja nende teud on Jehowa wasto, nenda et nemmad wastopannes temma au silmad wihhastawad.


text:
Nende häbbematta julgus tunnistab nende wasto, ja nemmad kulutawad omma patto ülles kui Sodoma-rahwas, ja ei pea sedda mitte warjul: hädda nende hingele, sest et nem̃ad issiennesele kurja tewad.


text:
Kes mo rahwast sundiwad, on lapsed, ja naesed wallitsewad nende ülle: oh mo rahwas! need, kes sind önsaks kiitwad, eksitawad sind , ja neelwad so pattupöörmisse raddade teed ärra.


text:
Jehowa tulleb kohtusse omma rahwa wannematte ja omma würstidega; sest teie ollete se winamäe kumaks ärrasöötnud, ja mis willetsa käest wäggise ärrakistud, se on teie koddade sees.


text:
Mikspärrast röhhute teie mo rahwast mahha, ja jahwatate willetsad innimessed? ütleb Issand wäggede Jehowa.


text:
Ja Jehowa ütleb: Sepärrast et Sioni tütred on torredad, ja käiwad kael püsti, ja pöörlewad silmi, käiwad ja köndiwad tippamissi, ja pannewad ommad jallad kalli ehtedega kinni;


text:
Sepärrast tahhab ISsand Sioni tüttarte pea-lae kärnaseks tehha, ja Jehowa tahhab nende perse paljaks tehha.


text:
Ja se peab sündima, et kalli rohho haiso assemel peab rambi hais ollema, ja wö assemel lohma-lahma, ja palmitud juuste assemel paljas Pea, ja köiekue assemel kotti-ride kuub, ja körwetud silmad illo assemel.


text:
Ja ta wärrawad wötwad ennast kurwastada ja leinada, ja kui ta saab paljaks tehtud, jääb ta Ma peäle istma.


text:
Siis wötwad seitse naest ühhe mehhe külge kinnihakkata sel päwal, ja öölda: Meie tahhame omma leiba süa, ja omma riettega ennast katta: sago meie agga so nimme järrele hütud, ja wotta ärra meie teotust.


text:
Sel päwal peab Jehowa wössa illuks ja auuks ollema, ja Ma willi näggis ja illus neile, kes Israelist peäsewad.


text:
Ja peab sündima, et sedda, kes järrele jänud Sionisse ja kes üllejänud Jerusalemma, peab pühhaks hütama, iggaüks, kes elluks on ülleskirjotud Jerusalemmas.


text:
Kui Issand saab Sioni tüttarte roja ärrapesnud, ja Jerusalemma werresüüd temma seast ärralopputand kohto waimo läbbi, ja pölletamisse waimo läbbi:


text:
Siis tahhab Jehowa lua iggaühhe Sioni mäe hone ülle, ja temma koggoduste ülle, pilwe päwa aial, ja suitso, ja legitsewa tulle selgust öse; sest keige koggodusse au ülle peab katte ollema .


text:
Ja maia peab ollema päwa warjuks pallawa eest, ja kuhho woib kippuda, ja warjule miñna raske sao ja wihma eest.


text:
Ma tahhan nüüd omma armokessele omma suggulase laulo laulda temma winamäest. Miño armokessel on üks winamäggi wäggewa Ma mäekingo peäl:


text:
Ja ta teggi aeda senna ümber, ja lopis kiwwid seält wälja, ja istutas hea winapu senna sisse, ja ehhitas torni kesk senna sisse, ja raius surrotörre ka temma sisse; ja otis, et se piddi head winamarjad kaswatama, ja ta kaswatas haisewad kobbarad.


text:
Mis peaks ennam mo winamäe kallale tehtama, mis ma ep olleks temma kallale teinud? mikspärrast ollen ma siis ootnud, et ta piddi head winamarjad kaswatama, agga ta on haisewad kobbarad kaswatand?


text:
Sepärrast tahhan ma nüüd teile täetada sedda, mis ma omma winamäele tahhan tehha: Ma tahhan temma aeda mahhakiskuda, et tedda peab paljaks ärrasödama; ma tahhan ta kiwwi-aeda mahhakiskuda, et tedda peab ärrasötkutama.


text:
Ja tahhan tedda ärrahäwwitada, et tem̃a tühje wössusid ei pea mahhaleikatama, ja tedda ei pea kabliga ümberraiutama, ja kibbowitsad ja orjawitsad peawad ülleskaswama; ja ma tahhan pilwed käskida, et nemmad ei pea andma wihma saddada siñna peäle.


text:
Sest wäggede Jehowa winamäggi on Israeli suggu, ja Juda mehhed on wössud, tem̃a süddame römuks: ja ta otis sedda, mis kohhus, ja wata, kärnane tö olli seäl; ta otis öigust, ja wata, kissendaminne olli seäl .


text:
Hädda neile, kes kodda koia körwa ennese pole kiskuwad, ja pöldo pöllo körwa eñestele saatwad, kuñi ep olle eñam maad, et teie üksi seäl maal piddite sama ellada.


text:
Minno körwade ette ütleb wäggede Jehowa: Need paljo koddasid, mis sured ja head on , peawad töeste ärrahäwwitud sama, et ep olle, kes seäl sees ellab.


text:
Sest maad kümne pari härge ossaks peawad winamäel agga ühheksa kaño wina andma, ja wiis wakka semet peab agga ühhe pole wakka andma.


text:
Hädda neile, kes wägga warra üllestouswad, ja aiawad kanget jomaaega takka: kes witawad aega pimmeda öni, nenda et wiin neid pallawaks teeb:


text:
Ja neil on kanled ja nablimängid, trummid ja willed, ja wina nende jotude peäl; agga Jehowa tö peäle ei wata nem̃ad mitte, ja tem̃a kätte teggo ei nä nem̃ad mitte.


text:
Sepärrast peab mo rahwas wangi minnema, et neil ep olle moistust, ja temma aulissed issandad on näljatsed, ja temma alw rahwas körweb ärra janno pärrast.


text:
Sepärrast on haud ennast lahti teinud, ja aiab omma su laiale otsata, ja senna sisse lähhäwad temma suresuggused ja temma alw rahwas, ni hästi need, kes mässawad, kui need, kes römo pärrast seäl hüppawad.


text:
Agga wäggede Jehowa peab körge ollema kohto läbbi, ja se pühha Jummal peab pühhaks petud sama öigusse pärrast.


text:
Ja talled peawad söma möda omma karja-maad, ja woörad peawad lihhawatte paljaks tehtud kohhad ärrasöma.


text:
Kes ütlewad: Tötko Jum̃al , ta tehko ruttuste omma tö, et same nähha; ja sago liggi, ja tulgo waid Israeli pühha Lunnastaja nou, et same teäda.


text:
Hädda neile, kes kurja heaks, ja head kurjaks hüüdwad; kes pannewad pimmedust walgusseks, ja walgust pimmedusseks; kes pannewad wihha maggusaks, ja maggusat wihhaks.


text:
Sepärrast otsego tulle-leek körred ärrapölletab, ja kullo löppeb legi läbbi; nenda peab nende juur ärramäddanema, ja nende öied kui tolm ärrasama, et nemmad wäggede Jehowa kässo-öppetust pölgwad, ja Israeli pühha Lunnastaja sanna laitwad.


text:
Sepärrast on Jehowa wihha süttind pöllema omma rahwa wasto, ja ta on omma käe wäljasirrutanud temma peäle, ja tedda mahhalönud, nenda et mäed wärrisewad, ja nende kehhad on otsego sit kesk ulitsatte peäl. Keik se läbbi ep olle temma wihha pöörnud, ja temma kässi on alles wäljasirrutud.


text:
Ja ta wottab lippo üllestösta pagganatte pole emalt, ja willistab neid ennese pole ma-ilma otsast, ja wata, se wäggi tulleb ussinaste kermeste.


text:
Ükski ep olle wässinud, ja ükske nende seast ei kommista, ükske ei tukku egga magga, egga peästa wööd wöölt ärra, ei ühhege kinga pael ei katke ärra.


text:
Nende noled on terrawad, ja keik nende ammud on üllestombatud; nende hooste kabjad arwatakse kui raudkiwwi, ja nende rattad on kui tulispä.


text:
Nem̃ad möirawad kui hirmus loukoer, ja möirawad kui nored loukoerad, ja rökiwad, ja wotwad saki kätte, ja wiwad omma teed, ja sedda ep olle, kes peästab.


text:
Ja nem̃ad rökiwad nende wasto sel päwal, otsego merri kohhiseb; ja nem̃ad watawad Ma peäle, ja wata seäl on pimmedus; ahhastusses lähhäb ka walgus pimmedaks temma ärrarikkutud kohtade sees.


text:
Sel aastal, kui kunningas Usia surri, siis näggin ma Issandat sure ja körge aujärje peäl istwad; ja temma pallistussed täitsid templi.


text:
Serawid seisid tem̃a körwas, iggaühhel olli kuus tiba: kahhega kattis temma omma palle, ja kahhega kattis ta ommad jallad, ja kahhega lendis temma.


text:
Ja teine hüdis teise wasto, ja ütles: Pühha, pühha, pühha on wäggede JEHOWA ! keik ma-ilm ¤ on temma au täis.


text:
Ja ma ütlesin: Hädda on mul, sest ma ollen hukkas, et ma ollen üks rojane mees uledest, ja minna ellan ühhe rahwa seas, mis rojane uledest: sest mo silmad on sedda kunningast, wäggede Jehowat näinud.


text:
Ja üks neist Serawidest lendis mo jure, ja üks ellaw süssi olli ta käes, mis ta altari peält olli wötnud pihtidega.


text:
Ja putus mo su külge, ja ütles: Wata, se putub sinno ulede külge, ja so üllekohhus lahkub, ja so pat on ärraleppitud.


text:
Ja ma kuulsin Issanda heäle, kes ütles: Kedda pean ma läkkitama, ja kes lähhäb meile? ja ma ütlesin: Wata, siin ollen minna, läkkita mind.


text:
Ja ta ütles: Minne, ja ütle sellesinnatse rahwale: Kuulge kuuldes, ja ärge moistke, ja nähke nähhes, ja ärge tundke.


text:
Te sellesinnatse rahwa süddame lihhawaks, ja nende körwad raskeks, ja pañe nende silmad teisiti waatma, et nemmad ei nä omma silmadega, ja omma körwadega ei kule, ja omma süddamega ei moista, ja ei pöra, ja et minna ei sa neid parrandada.


text:
Agga kui ma ütlesin: Kui kauaks, Issand? siis ütles temma: Senni kui liñnad sawad ärrahäwwitud, et ükski seäl ei ella, ja koiad, et ükski innimenne seäl ep olle , ja kunni se Ma saab sutumaks ärrahäwwitud.


text:
Ja weel peab seäl kümnes ossa ollema , ja se peab taggasi tullema, ja se peab ka sama ärraraisatud; otsekui korre-tamme ja wössa-tamme paljas kehha jääb seisma , kui nem̃ad lehhed mahhaaiawad, nenda peab temma paljas kehha üks pühha seme ollema.


text:
Ja se sündis Usia poia, Jotami poia Ahasi, Juda kunninga päiwil, et Reetsin Siria kunningas, ja Remalja poeg Peka Israeli kunningas tullid ülles Jerusalem̃a, tem̃a wasto söddima; agga nem̃ad ei woind söddides seña peäle mitte woimust sada.


text:
Ja sedda kulutati Taweti suggule, ja ööldi: Siria kunningas lodab Ewraimi kunninga peäle; ja temma südda ja ta rahwa südda wabbises, otsego puud metsas tule pärrast wabbisewad.


text:
Ja Jehowa ütles Jesaia wasto: Minne nüüd wälja Ahasi wasto, sinna ja so poeg Searjasub, üllema tigi kaewando otsa pole, uhhutaja wälja-silla pole,


text:
Ja ütle ta wasto: hoia ennast, ja olle rahhul, ärra karda, ja so südda ärgo mingo arraks nendesiñaste kahhe suitsewa tukki otsokeste pärrast, Reetsini ja Siria-rahwa ja Remalja poia kange wihha pärrast.


text:
Läkki ülles Juda-ma wasto, ja tehkem temmale tüddimust, ja lögem sedda löhki ennastele, ja töstkem Tabeali poia seäl kunningaks.


text:
Sest Tamaskus peab Siria-ma Pea-liñnaks , ja Reetsin Tamaskusse Peaks jäma : ja ennekui wiis aastat seitsmetkümmend sawad mödaläinud , siis peab Ewraimi peäle otsa tehtama, et ta ei pea mitte üks rahwas ollema.


text:
Ja Samaria peab Ewraimi Pea-liñnaks , ja Remalja poeg Samaria Peaks jäma . Kui teie ei ussu, ei woi teie töeste mitte kindlad olla.


text:
Siis ütles Jesaia : Et kuulge Taweti suggu! ons se weel pissut teie melest, et teie innimestele waewa tete, et teie ka mo Jum̃alale waewa tete?


text:
Sepärrast tahhab Issand issi teile immetähhe anda: wata, üks neitsit saab käima peäle, ja toob poia ilmale, ja peab temmale pannema se nimme: Immanuel.


text:
Sest eñego se poeglaps moistab kurja pölgada, ja head wallitseda, peab se Ma, kust sulle tüddimust tulleb, mahhajäetud ollema ommast kahhest kunningast.


text:
Jehowa tahhab sinno peäle, ja so rahwa peäle, ja so issa sou peäle, Assuri kunninga läbbi need päwad sata, missuggused ep olle enne tulnud sest päwast, ku Ewraim Juda körwast ärralahkus.


text:
Ja se peab sündima sel päwal, kui Jehowa willega hüab need kerpsed, mis Egiptusse jöggede otsas on , ja need messilased, mis Assuri maal;


text:
Et nem̃ad keik peawad tullema, ja hingama ärrahäwwitud orgude ja öneste kaljude sees, ja keige kibbowitsa poösaste sees, ja keige karja-made peäl.


text:
Sel päwal tahhab Issand ühhe numatud habbeme-noaga, mis teile pool Wratti jöe Assuri kunninga läbbi Pea paljaks aiada, ja jalge karwad, ja ka habbeme ärrawotta.


text:
Ja peab sündima, et ta saab woid süa, et nemmad rohkeste pima andwad: sest woid ja met saab süa iggaüks, kes siñna male saab üllejänud.


text:
Ja sel päwal peab sündima, et keik kohhad, kus tuhhat winapuud olnud tuhhat höbbe-sekli wäärt, peawad täis kibbowitso ja orjawitso sama.


text:
Ja keik nende mäggede peäle, mis kablidega ümberraiutakse, senna ei sa mitte miñna kartusse pärrast kibbowitste ja orjawitste eest; agga senna peab härge aiama, ja lambad peawad sedda ärratallama.


text:
Ja Jehowa ütles mo wasto: Wotta ennesele üks suur lahtitehtud ramat, ja kirjota seña peäle innimeste raudsullega: risumisseks peab tötma, ja se risutud asjaga ärratötma.


text:
Ja ma saatsin ennesele tunnistama ustawad tunnistusmehhed, preestri Uria, ja Sekarja, Jeberekja poia.


text:
Ja ma läksin prohweti-naese liggi, ja ta sai käima peäle ja töi poia ilmale, ja Jehowa ütles mo wasto: Nimmeta temma nimmi, Mahersalal haspas.


text:
Sest ennego se poeglaps öppib hüüdma; Mo issa, ja mo emma! siis peab Assuri kunninga ette Tamaskusse warrandust ja Samaria saki ärrawima.


text:
Sepärrast et sesinnane rahwas pölgab Siloa weed, mis hiljukeste jookswad, et neil rööm on Reetsinist ja Remalja poiast;


text:
Ja wata, sepärrast tahhab Issand nende ülle lasta tousta Wratti jöe kanged ja sured weed, Assuri kunningast, ja keik temma wäggi; ja ta peab tousma keik ülle omma wee-oiade, ja jooksma keik ülle omma kallaste,


text:
Ja Juda-ma peäle tullema, wägga tousma, ja ülleminnema, kaelast sadik peab se ullatama, ja temma wäehulgad peawad ennast wäljalautama, ja sinno Ma, ni lai kui ta on , täitma, oh Immanuel!


text:
Heitke ennast ühte seltsi, oh rahwas! ja ehmatage ärra, ja pange tähhele keik, kes teie kaugel maal ollete: pange wö wöle, ja ehmatage ärra; pange wö wöle, ja ehmatage ärra.


text:
Piddage nou, ja se mingo tühjaks, räkige üks sanna, ja ärgo mingo se mitte korda, sest Jummal on meiega.


text:
Sest nenda ütles Jehowa mo wasto, mind kätpiddi wöttes, et ta mind piddi öppetama, et ma mitte ei piddand sellesinnatse rahwa tee peäl käima, ja ütles:


text:
Teie ei pea ütlema: Heitkem ühte nousse , keik sedda möda, kui sesinnane rahwas ütleb: Heitkem ühte nousse ; ja ärge kartke mitte, mis nemmad kartwad, ja ärge hirmuge mitte ärra.


text:
Agga wäggede Jehowat, tedda pühhitsege; ja temma olgo teie kartus, ja temma olgo se, kes teile hirmo teeb.


text:
Siis saab tem̃a teile ühheks pühhaks paigaks, agga takkistamisse kiwwiks ja kom̃istamisse kaljuks mollemille Israeli suggudele, köieks ja wörkutamisse-paelaks neile, kes Jerusalemmas ellawad.


text:
Ja ma tahhan Jehowat odata, kes ommad silmad Jakobi suggu eest warjule panneb, kül ma otan temma järrele.


text:
Wata, siin ollen minna, ja need lapsed, mis Jehowa mulle annud tähtäks ja immeasjuks Israelis, se on wäggede Jehowa käest, kes Sioni mäe peäl ellab.


text:
Ja kui nem̃ad wötwad teie wasto öölda: Küssige pom̃isejatte ja teädma-meeste käest, kes tiukuwad, ja issiennestes pommisewad, siis wastage: Eks rahwas ei pea om̃a Jum>~ala käest küssima? kas ellawatte eest peab surnutte käest küssima ?


text:
Hoidke kässo-öppetusse ja tunnistusse pole; kui nem̃ad ei rägi seddasinnast sanna möda, siis ei pea neil koito ollema;


text:
Agga se rahwas käib sedda maad läbbi raskeste waewatud ja näljane; siis sünnib, kui ta nälga tunneb, et ta wägga wihhaseks saab, ja wañnub ärra om̃a kunningast ja omma Jummalat, ja watab ülles.


text:
Kui ta mahha watab, wata, siis on seäl kitsas kä, ja pimmedus ja ahhastusse pöritus, ja tedda lükkatakse senna, kus pilkane pimme.


text:
Sest se ei jä mitte pim̃edaks, kel enne ahhastus olli: otsekui Jummal essimessel aial Sebuloni Ma ja Nawtali alwaks piddanud, nenda wottab ta wiimsel aial sedda auustada, mis on merre pool teile pool Jordani, pagganatte Kalilea.


text:
Se rahwas, mis käis pim̃edusses, on suurt walgust näinud: nende ülle, kes ellasid surmawarjo maal, on walgus paistnud.


text:
Sa olled rahwast paljuks teinud, suurt römo olled sa tem̃ale teinud: nem̃ad römustawad ennast siño ees, se rööm on otsego leikusse aial, otsego need wägga röömsad on, kes saki jaggawad.


text:
Sest sa olled temma ikke, mis ta kandis, ja temma Olla keppi, selle witsa, kes tedda sundis, katki murdnud otsego Midjani aial.


text:
Sest keik taplejad taplewad mürrinaga, ja rided weretakse werre sees; need peawad sama ärrapölletud, ja tulle roaks.


text:
Sest üks laps on meile sündinud, üks poeg on meile antud, kelle Olla peäl ta wallitsus on, ja temmale pannakse se nimmi: immelik, nouandja, wäggew Jummal, iggawenne issa, rahho würst.


text:
Temma suur wallitsus ja rahho on ilma otsata Taweti aujärje peäl, ja tem̃a kunningrigi peäl, et ta sedda peab kinnitama, ja sedda toetama kohto ja öigussega; sest aiast ja iggaweste, tahhab wäggede JEHOWA pühha wihha sedda tehha.


text:
Ja sedda peawad tundma keik rahwas, Ewraim, ja kes Samarias ellawad, kes surustamissega ja sure süddamega ütlewad:


text:
Honed teilis-kiwwast on mahhalangenud, agga meie tahhame raiutud kiwwidest jälle üllesehhitada: metswigipuud on mahharaiutud, agga meie tahhame seedripuud nende assemele panna.


text:
Siria-rahwast eest, ja Wilistid takka, ja nemmad peawad Israeli-rahwast täie suga ärrasöma. Keik se läbbi polle tem̃a wihha pöörnud, ja temma kässi on alles wäljasirrutud.


text:
Ja rahwas polle mitte selle pole pöörnud, kes tedda peksab, ja ei olle mitte wäggede Jehowat noudnud.


text:
Ja kes sesinnatse rahwa önsaks kiitwad, need on eksitajad, ja kedda neist önsaks kidetakse, need on ärraneeldud.


text:
Sepärrast ei woi Issand temma nore rahwa pärrast mitte römus olla, egga temma waeste laste ja temma lessenaeste peäle hallastada; sest nemmad on keik sallalikkud ja tiggedad, ja igga su rägib jölledust. Kesk se läbbi ep olle temma wihha pöörnud, ja ta kässi on alles wäljasirrutud.


text:
Sest öälus wöttab pölleda kui tulli, ja kibbowitsad ja orjawitsad ärrapölletada, ja sütab pöllema metsa räggadikkud, et nem̃ad ärralähhäwad körgeste paksus suitsus.


text:
Wäggede Jehowa hirmsa wihha läbbi on Ma pim̃edaks läinud, ja rahwas on kui tulle roaks sanud, teine ei anna teisele armo.


text:
Ja teine leikab parremal polel, siiski on tem̃al nälg; ja teine sööb pahhemal polel, siiski ei sa nende köht täis: iggamees wottab omma käewarre lihha ärrasüa.


text:
Manasse sööb Ewraimit, ja Ewraim Manasset, ja nem̃ad on ühtlase Juda wasto. Keik se läbbi ep olle temma wihha pöörnud, ja ta kässi on alles wäljasirrutud.


text:
Hädda neile, kes nurjatumad seädmissed seädnud, ja neile kirjotajattele, kes ikka peäle kirjotawad, mis waewa teeb.


text:
Et nem̃ad alwade öigust köwweraks pörawad, ja kohhut ärrakissuwad mo rahwa willetsatte käest, et nemmad woiksid lessednaesed risuda, ja waesed lapsed paljaks tehha.


text:
Agga mis tahhate teie tehha arropiddamisse ja ärrahäwwitamisse päwal, mis kaugelt tulleb? kelle jure tahhate teie pöggeneda abbi sama? ja kuhho tahhate teie omma au jätta?


text:
Eks iggaüks ei pea nende alla ennast kokkoweddama, kes kinniseutud? ja eks nem̃ad ei pea langema nende alla, kes tappetud? Keik se läbbi ep olle temma wihha pöörnud, ja ta kässi on alles wäljasirrutud.


text:
Ma tahhan tedda ühhe sallalikko rahwa peäle läkkitada, ja tem̃ale käsko anda ühhe rahwa pärrast, kelle peäle ma hirmsast wihhane ollen: et temma peab sedda sutumaks ärrarisuma ja pupaljaks teggema, ja neid ärrasötkuma kui sitta, mis ulitsatte peäl.


text:
Agga temma ei mötle sedda wisi, ja temma südda ei arwa sedda wisi; waid temma meel on ärrahukkada ja ärrakautada, ei mitte pissut rahwast.


text:
Kui mo kässi on kätte sanud tühja jum̃alatte kunningrigid, et kül nende nikkertud kuiud üllemad ollid , kui Jerusalem̃a ja Samaria kuiud .


text:
Eks ma sedda wisi woi tehha Jerusalemmale ja tem̃a ebba-jum̃alattele, kui ma ollen teinud Samariale ja temma tühja jummalattele?


text:
Ja peab sündima, kui Issand keik om̃a tö saab ärra teinud Sioni mäe peäl ja Jerusalemmas, siis tahhan ma Assuri kunninga kätte nähha ta surelisse süddame tö pärrast, ja tem̃a sureliste silmade körkusse pärrast.


text:
Sest ta ütleb: Ma ollen omma käe rammoga sedda teinud ja om̃a tarkusse läbbi, sest et ma moistlik ollen, ja tahhan mitme rahwa maraiad komale aiada, ja ärrarisuda, mis nem̃ad kokkopannud, ja tahhan mahhalükkata kui üks wäggew neid, kes istuwad körges .


text:
Ja mo kässi on nende rahwa warra leidnud kui pessa, ja otsego kegi koggub mahhajäetud munnad, nenda ollen ma keik maad ennesele koggunud, ja ükski polle olnud, kes olleks tiwa likutanud, ehk su lahti teind, ehk tiukunud.


text:
Kas kirwes woib kitelda selle wasto, kes temmaga raiub? kas saag surustelleb selle wasto, kes temmaga sagib? otsekui peaks wits neid wintsutama, kes sedda ülleswötwad, otsego woetaks kep ülles seada, mis ei olle mitte pu.


text:
Sepärrast wottab Issand, wäggede Issand koera-többe läkkitada temma lihhawatte sekka, ja temma au al peab lökke pöllema, kui tulloke pölleb.


text:
Ja Israeli walgus peab tulleks sama, ja temma pühha Lunnastaja tulle-legiks, ja peab pöllema, ja ärrasöma ta orjawitsad ja ta kibbowitsad ühhel päwal,


text:
Ja temma metsa ja ta wälja au löppetama hinge ja ihho polest; ja se peab ollema, otsego lippo-mees arraks lähhäb.


text:
Ja peab sündima sel päwal, et, kes Israelist üllejääb, ja kes Jakobi suggust peäseb, se ei wötta ennam ennast selle peäle toetada, kes tedda peksab; waid toetab ennast pühha Israeli Jehowa peäle töes.


text:
Sest ehk so rahwas, oh Israel! on kui liiw merre äres, siiski peab agga , mis temmast üllejääb, ümberpöörma ; löppetaminne on ärramäratud, öigus wöttab woimust.


text:
Sepärrast ütleb Issand wäggede Jehowa nenda: Mo rahwas, kes sa Sionis ellad, ärra karda mitte Assuri eest; kül ta wottab sind witsaga peksta, ja omma keppi so wasto üllestösta sedda wisi, kui Egiptusses sündis.


text:
Sest weel ühhe wägga nattukesse aia pärrast, siis peab mo melepahhandus löpma, ja mo wihha peab teiste peäle otsa teggema.


text:
Ja wäggede Jehowa wottab tem̃a peäle piitsa sata, otsekui Midjani-rahwas mahhalödi Orebi kaljo peäle, ja temma kep on merre wasto ¤, ja ta töstab sedda ülles sedda wisi kui Egiptusses.


text:
Ja peab sündima sel päwal, et tem̃a koorm so Ollade peält, ja ta ikke so kaela peält peab ärrasama, ja ikke peab ärrarikkutud sama ölli pärrast.


text:
Ja ta on koolmest läbbi läinud, ja üttelnud: Kibeas peab meie ömaia ollema; Rama wärriseb, Kibea Sauli lin lähhäb pöggenema.


text:
Ta jääb alles ühhe päwa Nobisse seisma, siis wottab ta omma kät likutada Sioni tütre mäe pole, Jerusalemma mäekingo pole.


text:
Wata, Issand wäggede Jehowa wottab sedda kallist oksa wäggise ärraraiuda, ja wägga pitkad oksad raiutakse ärra, ja körged allandatakse.


text:
Ja selle peäl peab Jehowa Waim hingama, tarkusse ja moistusse waim, nou ja wäe waim, Jehowa tundmisse ja kartusse waim.


text:
Ja temma suitsetaminne on Jehowa kartusses: ja temma ei moista kohhut sedda möda, kui ta silmad näwad , egga nomi sedda möda, kui ta körwad kuulwad;


text:
Waid ta moistab alwadele kohhut öigussega, ja nomib, nenda kui kohhus on, neid, kes häddalissed Ma peäl; ja lööb maad omma su witsaga, ja tappab sedda öälat omma ulede waimoga.


text:
Ja hunt ellab ühhes tallega, ja pardri-metsalinne maggab kitsetallega, ja wassikas ja noor loukoer ja nuum-weis on ühheskous, ja pissuke poisike aiab neid.


text:
Ja immew laps on lusti pärrast keigewihhasema ussi augo jures, ja ärrawoörotud laps pistab omma käe pasiliski-mao augo sisse.


text:
Nemmad ei te kahjo egga pahha keige mo pühha mäe peäl; sest ma-ilm on Jehowa tundmist täis, otsekui wessi merre kohhad kattab.


text:
Ja sel päwal peab sündima, et pagganad lähhäwad nou küssima Isai Jure käest, mis seisab keige rahwa lippuks, ja temma hingamisse asse on au sees.


text:
Ja sel päwal peab sündima, et Issand teistkorda kätte wottab omma üllejänud rahwast ennesele sata, mis üllejänud Assurist, ja Egiptussest, ja Patrosist, ja Kusist, ja Elamist, ja Sinearist, ja Amatist, ja merre saredest.


text:
Ja ta töstab ülles lippo pagganatte seas, ja koggub Israeli lapsed , mis ollid ärralükkatud, ja otsib kokko Juda laiale pillatud lambad neljast Ma-ilma nurgast.


text:
Ja Ewraimi kaddedus peab lahkuma, ja neid, kes Judale kitsast teggid, peab ärrakautadama; Ewraim ei kaetse Judat, ja Juda ei te kitsast Ewraimile;


text:
Waid lendwad ühhes nous Wilistide selga öhto pole, ja risuwad ühtlase hom̃iko Ma rahwast: nemmad pistwad omma kät Edomi ja Moabi külge, ja Ammoni lapsed kuulwad nende sanna.


text:
Ja Jehowa tahhab sutumaks ärrakautada Egiptusse merre lahhe, ja omma kät likutada omma kange tulega jöe wasto, ja sedda löhki lüa seitsmeks jöeks, ja teeb, et kingis woib läbbikäia.


text:
Siis peab maante ollema temma üllejänud rahwale, mis Assurist üllejänud, nenda kui Israelile olle sel päwal, kui ta üllestulli Egiptusse-maalt.


text:
Ja sel päwal ütlesid sinna: Ma tännan sind, Jehowa! et sa wihhane mo peäle olled olnud; ja wihha wottab pöörda, ja sa trööstid mind.


text:
Wata, Jummal on mo önnistus, ma ollen julge, ja ei tunne hirmo; sest Issand Jehowa on mo tuggewus ja laul, ja on mulle sanud önnistusseks.


text:
Ja ütlema sel päwal: Tännage Jehowat, kulutage temma nimmi, andke teäda rahwa seas temma teud ; tulletage mele, et temma nimmi körge ¤ on.


text:
Hüa helleda heälega ja öiska, kes sa Sionis ellad, sest Israeli pühha Lunnastaja on suur kesk sinno seas.


text:
Töstke körge mäe peäle lippo ülles, töstke heält nende pole, tombage käega, et nemmad würstide wärrawist peawad sisseminnema.


text:
Minna Jummal ollen neile, kes minnust on pühhitsetud, käsko annud, ma ollen ; ka ommad wäggewad kutsnud omma wihhale, need on, kes römo pärrast hüppawad mo surusse pärrast.


text:
Sure hulga otsekui paljo rahwa heäl on mäggede peäl, pagganatte kunningrikide mürrina heäl, kes on koggunud: wäggede Jehowa katsub söawäe järrele,


text:
Kes tullewad kaugelt maalt taewa otsast; Jehowa ja temma melepahhandusse riistad on walmis , keik sedda Maad ärrarikkuma.


text:
Ja tundwad hirmo, paljo pina ja wallo wottab neid kinni, ja tundwad hädda otsego se, kes lapse saab; teine watab teise peäle ehmates, nende palled löwad punnaseks kui tulle-leek.


text:
Wata, Jehowa pääw tulleb, üks hirmus ja hirmsa ja tullise wihha pääw , maad ärrahäwwitama, ja et ta temma pattused ta peält ärrakautab.


text:
Sest taewa tähhed ja tem̃a warda-tähhed ei anna omma walgust paista; päike saab pimmedaks, kui ta touseb, ja ku ei anna omma walgust paista.


text:
Ja ma tahhan ma-ilma kätte nähha ta kurjusse pärrast, ja öälatte kätte nende üllekohto pärrast, ja löppetada uhkede körkust, ja allandada wägga waljude surustust.


text:
Sepärrast pannen ma taewast wärrisema, ja Ma wabbiseb om̃a assemest ärra wäggede Jehowa hirmsa wihha läbbi, ja temma tullise wihha päwal.


text:
Ja Pabeli-rahwas peab ollema kui pelletud weike hirw, ja kui üks puddolojus, mis ükski ei korrista; iggaüks watab omma rahwa pole, ja iggaüks pöggeneb omma male.


text:
Ja nende nori lapsi peab nende nähhes kiwwi wasto paiskama, nende koddasid peab ärrarisutama, ja nende naesi peab ärranaertama.


text:
Wata, ma tahhan nende wasto ärratada Meda-rahwa, kes ei holi höbbedast, ja kuld ep olle nende mele pärrast.


text:
Ja nende ammud paiskawad poisid wasto maad; ja nemmad ei hallasta ihho suggu peäle, nende silm ei anna armo lastele.


text:
Ja Pabel kunningrikide ehte, Kaldea-rahwa körkusse illo peab sama, nenda kui Jummal Sodoma ja Komorra ümberlöi.


text:
Ta ei jä mitte iggaweste, egga ella ühhest pölwest teise: ja Arabia-rahwas ei lö mitte siñna telkisid ülles, ja karjatsed ei sada karja siñna mahhaheitma.


text:
Waid mets-kassid peawad seäl maggama, ja nende koiad täis hirmsaid metsalissi ollema, ja surispea-kulli poiad seäl ellama, ja karrused tondid seäl hüppama;


text:
Ja Ji-metsalissed ulluwad wastastikko temma tühja koddade sees, ja lendawad maud nende lust-honette sees: ja se on liggi, et temma aeg tulleb, ja temma päiwi ei wiwita kauaks.


text:
Sest Jehowa tahhab Jakobi peäle hallastada, ja Israeli jälle ärrawallitseda, ja neid nende omma male panna: ja woörad wötwad nende seltsi heita, ja hoidwad Jakobi suggu pole.


text:
Ja rahwas wotwad neid, ja wiwad neid nende paika; ja Israeli suggu wottab neid Jehowa Ma peäl pärrida sullasiks ja ümmardajaiks; ja wotwad wangi neid, kes neid enne wangi wotsid, ja wallitsewad nende ülle, kes neid sundsid.


text:
Ja peab sündima sel päwal, kui Jehowa sulle annab hingada sinno wallust ja so wärrisemissest, ja sest kangest tenistussest, misga sind sunniti tenima.


text:
Siis pead sa se tähhendamisse-sanna Pabeli kunningast üllesräkima, ja ütlema: Kuida on se, kes mind sundis ¤, otsa sanud? kuida on kuld-rahha maks otsa sanud?


text:
Kes rahwast löi hirmsa wihha sees ilmalöpmatta hopidega, kes wihhaga wallitses ülle pagganatte, tedda kiusatakse takka keelmatta.


text:
Ka männad on röömsad sinno pärrast, ja Libanoni seedrid, ütteldes : Sest aiast, kui sinna maas olled, ei tulle ükske meie peäle, kes mahharaiub.


text:
Pörgohaud on alt likumas so pärrast, kui sa temma wasto tulled: ta ärratab need kaddunud, keik Ma-üllemad so wasto tullema ; ta kässib keik pagganatte kunningad nende järgede peält üllestousta.


text:
Need keik hakkawad räkima, ja ütlewad sinno wasto: Sinna olled ka ni nödraks kui meie, ja meie sarnatseks sanud?


text:
So körkus on mahhalükkatud pörgusse so nablimängide mürrinaga; wodi assemel on sinno al ussid, ja maokessed katwad sind.


text:
Kuida olled sa elkias koido-täht taewast mahhalangenud? kuida olled sa mahharaiutud, kes sa pagganatte üllemad woimatumaks teggid?


text:
Agga sinna mötlesid ommas süddames: Ma tahhan üllesmiñna taewa, ülle Jummala tähtede tahhan ma omma aujärje tösta, ja istuda koggodusse mäe peäl pohja pool.


text:
Ma tahhan üllesmiñna körgema pakso pilwe paikade peäle, ja ennast keigekörgema Jummala sarnatseks tehha.


text:
Kes sind näwad, waatwad üksi silmi so peäle, pannewad sind tähhele, ja ütlewad: Kas se on se mees, kes teggi, et Ma wärrises, ja kunningrigid wabbisesid?


text:
Ta teggi need maad, kus ellatakse, körwe sarnatseks, ja kiskus nende liñnad mahha; kedda temma wangiks sai, neid ei lasknud ta lahti koio miñna .


text:
Agga sind on ärrawissatud om̃ast hauast kui hirmus wösso, kui nende ärratappetud rie, kes moögaga läbbipistetud, kui need, kes allalähhäwad haua kiwwide hulka, kui üks ärratallatud raibe.


text:
Sa ei pea mitte nendega ühte sama hauda, sest sa olled omma Ma ärrarikkunud, ja omma rahwa ärratapnud: tiggedatte suggu ei pea mitte ikka auga nimmetadama.


text:
Walmistage tapmist temma lastele nende wannematte üllekohto pärrast, et nemmad ülles ei touse, ja maad ei pärri, et se Ma, kus ellatakse, ei sa täis liñnasid.


text:
Sest ma kippun nende peäle, ütleb wäggede Jehowa, ja kautan ärra Pabeli nimme, ja mis üllejääb, ja lapsed ja laste lapsed, ütleb Jehowa,


text:
Ja teen sedda suurte silide pärrandusseks, ja we järwiks, ja pühhin sedda ärra ärrakautamisse ludadega, ütleb wäggede Jehowa.


text:
Wäggede Jehowa on wandunud, ja üttelnud: Töest se peab nenda sündima, kui ma ollen möttelnud, ja korda minnema, nenda kui ma ollen nou piddanud:


text:
Et ma murran Assuri-rahwast ommal maal, ja omma mäggede peäl sedda ärratallan; siis peab temma ikke nende Israelide peält ärralahkuma, ja temma koorm nende Olla peält ärralahkuma.


text:
Se on se nou, mis on petud keige se Ma wasto, ja se on se kässi, mis wäljasirrutud keige pagganatte wasto.


text:
Sest wäggede Jehowa on nou piddanud, ja kes woib sedda tühjaks tehha? ja temma kässi on wäljasirrutud, ja kes woib sedda taggasi pöörda?


text:
Ärra olle römus keik sinna Wilisti-ma, et se wits on katkimurtud, mis sind peksis: sest mao Jure seest peab pasiliski-maddo wäljatullema, ja temma suggu peab tulline lendaw maddo ollema .


text:
Siis peawad keigekehwemad toidust sama, ja waesed rahhul maggama; ja sinno juurt tahhan ma näljaga surretada, ja temma tappab sedda , mis sinnust üllejääb.


text:
Ullu, sa wärraw! kissenda sinna lin! keik so Wilisti-ma heidab meelt ärra; sest pohja poolt touseb suits, ja ükski nende seltsist ei jä üksi tahha .


text:
Ja mis wastawad paggana-rahwa Kässud? sedda, et Jehowa on Sionit kindlaste raianud , ja willetsad temma rahwa seast siñna kippuwad.


text:
Raske ennekulutaminne Moabist : sest sel ösel, kui Moabi lin Ar ärraraisati, on ta hukka sanud; sest sel ösel, kui Moabi lin Kir ärraraisati, on ta hukka sanud.


text:
Ta lähhäb ülles Paita ja Tiboni körge paikade peäle nutma; Moab ullub Nebo ja Medba pärrast, nende keikide Pead on paljad, keik habbemed on ärraaetud.


text:
Nemmad pannewad ennaste ümber kottirided omma ulitsatte peäl; iggaüks ullub ta kattuste ja temma turrude peäl, ja tulleb mahha nuttes.


text:
Ja Esbon ja Elale kissendab, nende heäl kulukse Jatsast sadik, sepärrast et Moabi walmistud söa mehhed wägga karjuwad, iggaühhe meel nende seast on pahha.


text:
Mo südda kissendab Moabi pärrast, temma rahwas, mis pöggenewad, kissendawad Soarist sadik, kui kolme-aastane puul: sest nemmad lähhäwad ülles nuttes sedda teed Luhhiti pole, sest nemmad töstwad Oronaimi tee peäl kissendamist hädda pärrast.


text:
Sest Nimrimi weed peawad ärrakadduma, sest rohhi kuiwab ärra, noor rohhi löppeb ärra, haljast ep olle mitte.


text:
Sepärrast et nemmad sedda, mis üllejänud ja kokkopandud, ja mis nemmad tallele pañud, ärrawiwad rämmalte jöe jure.


text:
Sest kissendaminne pirab Moabi raia ümber, temma ulluminne kulukse Eglaimist sadik, ja temma ulluminne Peerelimist sadik.


text:
Sest Timoni wessi on täis werd, sest ma tahhan Timoni peäle paljo ennam hädda sata, ja ühhe loukoera nende peäle, kes Moabist peäsewad, ja kes siñna male üllejäwad.


text:
Sest se peab sündima, et kui üks lind, mis pessast wäljaaetud, ümber ulkub, nenda peawad Moabi tütred ollema Arnoni koolme jures.


text:
Sada nou, te mis öige, panne louna aial omma warjo otsego öse; kes on ärralükkatud neid panne warjole, ärra tunnista ülles neid, kes on ulkumas.


text:
Anna asset ennese jures neile, kes mo rahwa seltsist ärralükkatud; oh Moab! olle neile warjuks ärraraiskaja eest: sest se, kes neid waewab, löppeb ärra, ärraraiskaminne saab otsa, need, kes neid ärratallawad, kadduwad ärra Ma peält.


text:
Agga üks aujärg peab sama kinnitud heldusse läbbi, ja üks peab seäl peäl istuma töe sees Taweti maias, ja kohhut moistma ja kohhut noudma, ja ussin ollema öigusse peäle.


text:
Meie olleme Moabi körkust kuulnud, wägga körk on ta; temma surustus, ja ta körkus, ja ta hirmus wihha, temma walled ei sa korda.


text:
Sepärrast peab üks Moabi-mees teise pärrast ulluma, iggaüks ullub: teie öhkate Kirhareseti wina-plaskude pärrast, nemmad on töeste katkimurtud.


text:
Sest Esboni pöllud on sandid, ja Sibma winapuud; pagganatte issandad on nende kallimad winapu-wössud russuks lönud, nemmad jouawad Jaseri liggi, ja eksiwad ärra körbes; temma wössud on mahhajäetud, ja ülle merre läinud.


text:
Sepärrast tahhan ma, kui ma Jaseri pärrast nuttan, ka Sibma winapuud nutta; ma kastan sind märjaks omma silma-weega, oh Esbon ja Elale! sest so suise wilja peäle ja so leikusse peäle on waenlaste römo-karjuminne langenud.


text:
Ja römo ja römustellemist peab pöldude peält hopis ärrawoetama, ja winamäggede peäl ei pea öiskamist egga römo-karjumist ollema; tallaja ei pea wina surrotörte sees tallama; ma löppetan römo-karjumist.


text:
Ja se sünnib, kui näikse, et Moab on ärrawässinud körge paiga peäl, siis tulleb ta omma pühha kotta luggema, ja ei woi parrata .


text:
Ja nüüd rägib Jehowa, ja ütleb: Kolme aasta pärrast, nenda kui palgalisse aastad on, siis peab Moabi au alwaks sama keige sure hulgaga, ja mis üllejääb, on wägga pissut, ei mitte paljo.


text:
Raske ennekulutaminne Tamaskussest. Wata, Tamaskus ei pea mitte ennam liñnaks jäma, waid kiwwi warreks sama.


text:
Aroeri liñnad peawad sama mahhajäetud, ja karjade pärralt ollema, ja nem̃ad maggawad seäl , ja ükski ei olle, kes neid ärrapelletab.


text:
Ja se tuggew lin löppeb Ewraimis ärra; ja se kunningriik Tamaskusses, ja mis Siriast üllejääb: nemmad peawad ollema otsego Israeli laste au, ütleb wäggede Jehowa.


text:
Ja peab ollema, otsekui kegi leikamatta wilja leikab, ja temma kässiwars wilja Pead koggub: ja peab ollema, otsego kegi päid noppib Rewaimi orgus;


text:
Agga sest jääb ülle, mis weel tulleb noppida, otsekui öllipu rapputakse, ja kaks kolm marja jäwad keigekörgema oksa otsa, ehk nelli wiis temma teiste oksade peäle, mis wilja kandwad, ütleb Jehowa Israeli Jummal.


text:
Sel päwal watab innimenne selle peäle, kes tedda on teinud, ja ta silmad watawad Israeli pühha Lunnastaja pole.


text:
Ja ei wata mitte altaride peäle, mis temma käed on teinud, ja ei wata mitte se peäle, mis temma sörmed on teinud, ei ite egga päikesse kuiude peäle.


text:
Sel päwal peawad temma tuggewad liñnad ollema kui mahhajäetud ladwad ja körgemad oksad, mis nemmad on mahhajätnud Israeli laste pärrast, ja peawad ärrahäwwitud ollema.


text:
Sest sa olled omma önnistusse Jummalat ärraunnustanud, ja ep olle omma tuggewa kaljo omma mele tulletand: sepärrast wottad sa illusad taimed istutada, ja woöra wösso mahhapanna,


text:
Ja sinna kossutad sedda sel päwal, kui sa istutad, ja sadad warratselt omma seemne öitsma; agga leikusse aial tulewad parmad tehha melehaigusse ja wallo päwal, mis ei woi parrata.


text:
Hädda paljo rahwa hulgale! kes nenda kohhisewad, kui merri kohhiseb; ja hädda nende rahwa mässamissele, kes mässawad kange wee kahhina wisi.


text:
Rahwas mässawad, otse kui paljo wet kohhiseb; agga Jummal wöttab tedda söitelda, et ta kaugelt pöggeneb; ja tedda aetakse tagga, otsego hagganad mäggede peäl tule ees, ja kui rattas tulispä ees.


text:
Öhto aial, wata, siis seäl on hirm; ennekui hom̃iko tulleb , ep olle tedda ennam. Se on nende jaggo, kes meid paljaks tewad, ja nende liisko-ossa, kes meid risuwad.


text:
Ja läkkitab Käskusid ülle merre ja pilliroust tehtud laewokeste peäl ülle wee. Minge, teie nobbedad Kässud, ühhe rahwa jure, mis laiale sanud ja ärrakoritud, ühhe rahwa jure, mis tulleb karta sest aiast ja pärrast; ühhe rahwa jure, mis nöriga ärramoödetud ja ärratallatud, kelle Maad jöed paljaks tewad.


text:
Keik, kes ellate ma-ilmas, kes ollete asset Ma peäl, teie sate nähha, kui lippo üllestöstetakse mäggede peäle, ja kuulda, kui passun hüab.


text:
Sest nenda ütleb Jehowa mo wasto: Ma seisan rahho, ja wahhin omma assemel, kui pallaw paistab kui selge ilm, kui paks kaste-pilw pallawal leikusse aial .


text:
Sest enne leikust, kui pung saab lehte aianud, ja öied sawad sanud küpsmatta winamarjuks, mis hakkawad küpseks sama; siis wottab Jummal warred sirpidega ärraleikada, ja oksad ärrawotta ja ärraraiuda.


text:
Need peawad ühtlase mahhajäma kiskujatte mäggede lindudele, ja loiustele Ma peäl; ja kiskujad linnud peawad sui seäl peäl ellama, ja keik lojuksed Ma peäl talweks siñna peäle jäma.


text:
Sel aial peab andi wäggede Jehowale todama, sedda rahwast, mis laiale sanud ja ärrakoritud, ja selle rahwa käest, mis tulleb karta, sest aiast ja pärrast: se rahwas, mis nöriga ärramödetud ja ärratallatud, kelle maad jöed on paljaks teinud, siñna paika, kus wäggede Jehowa nimmi on, Sioni mäe peäle.


text:
Raske ennekulutaminne Egiptussest . Jehowa söidab nobbeda pilwe peäl, ja tulleb Egiptusesse; siis peawad Egiptusse tühjad jummalad temma palle eest wabbisema, ja Egiptusse-rahwa südda sullab nende sees ärra.


text:
Ja ma tahhan Egiptusse-rahwa issikeskes ärraseggada, et nemmad peawad söddima iggaüks omma wenna wasto, ja iggaüks omma söbra wasto, lin liñna wasto, ja kunningriik kunningrigi wasto.


text:
Ja Egiptusse-rahwa waim peab ärranörkema nende sees, ja temma nou tahhan ma ärraneelda: siis lähhäwad nemmad nou küssima tühja jummalatte ja lausujatte käest, ja pommisejatte ja teädma-meeste käest.


text:
Ma tahhan ka Egiptusse-rahwast waljude issandatte alla kinnipanna, ja kange kunningas peab nende ülle wallitsema, ütleb Issand wäggede Jehowa.


text:
Ja jöed peawad sama mahhajäetud; Egiptusse jöe arrud kahhanewad, ja tahhenewad ärra; pilliroog ja körkiad närtsiwad ärra.


text:
Pabbiri-roud jöe äres, jöe suus, ja keik jöe seme kuiwawad ärra, neid aetakse ärra, ja ei olle teps.


text:
Ja kallamehhed on kurwad, ja keik need, kes önge jökke heitwad, leinawad; ja need, kes wörgud wette laskwad, on rammotumad.


text:
Ja temma allused peawad sama ärraröhhutud, ka köik, kes palka sawad neist tikidest, mis hing armatseb .


text:
Töeste Soani würstid on meletumad; Warao targema nouandjatte nou on rummalaks läinud; kuida teie ütlete Warao wasto, et woib öölda: Minna ollen tarkade meeste poeg, ma ollen wannade kunningatte poeg?


text:
Kus on nemmad? kus on so targad? et täetago nemmad sulle, kas nemmad teädwad ka, mis nou wäggede Jehowa Egiptusse pärrast on piddanud.


text:
Soani würstid on jölledaks läinud, Nowi würstid on ärrapettetud; ja nemmad eksitawad Egiptusse-rahwast, ja selle Ma sugguarrude nurgakiwwi.


text:
Jehowa on nende sekka pöratse waimo segganud, et nemmad keik omma töga Egiptusse-rahwast eksitawad, otsego joobnud pöörleb omma okse sees.


text:
Ja Egiptusse-rahwa tö ei pea mitte korda minnema, mis ial Pea ja sabba, oks ja pilliroog wottab tehha.


text:
Sel päwal peab Egiptusse-rahwas ollema kui naesed, ja wabbisema ja wärrisema wäggede Jehowa käe taotamisse pärrast, misga ta taotab temma wasto.


text:
Ja Juda-ma peab ollema Egiptusse-rahwale hirmuks; iggaüks, kenne mele teine sedda tulletab, tunneb hirmo, wäggede Jehowa nou pärrast, mis ta piddanud temma pärrast.


text:
Sel päwal peawad wiis liñna ollema Egiptusse maal, kes Kanaani-ma keelt räkiwad, ja andwad wandudes ennast wäggede Jehowa holeks: üks peab sama hütud Irheresiks.


text:
Sel päwal peab Jehowa altar ollema kesk paikas Egiptusse-maal, ja sammas temma raia körwas Jehowa auuks .


text:
Ja se peab ollema tähheks ja tunnistusseks wäggede Jehowale Egiptusse-maal, kui nemmad Jehowa pole kissendawad nende pärrast, kes neile hädda teggewad, ja ta läkkitab neile ühhe, kes abbi sadab, ja kes nende eest seisab, ja neid ärrapeästab.


text:
Ja Jehowa peab Egiptusse-rahwale teäda sama, ja Egiptusse-rahwas peawad Jehowat tundma sel päwal, ja tedda tenima tappa- ja roa-ohwridega, ja tootussi Jehowale tootama ja ärratassuma.


text:
Ja Jehowa wottab Egiptusse-rahwast hawada, ta hawab ja parrandab; kui nemmad Jehowa pole sawad pöörnud, siis wottab ta nende palwed wasto, ja parrandab neid.


text:
Sel päwal peab maante ollema Egiptussest Assuri-male, et Assuri-rahwas tulleb Egiptussesse, ja Egiptusse-rahwas Assuri-male, ja Egiptusse-rahwas tenib Assuri-rahwaga Jummalat .


text:
Sel päwal peab Israeli-rahwas ollema kolmas, Egiptusse- ja Assuri-rahwa körwas önnistud kesk Ma peäl.


text:
Sest wäggede Jehowa önnistab neid, ja ütleb: Önnistud olgo mo Egiptusse-rahwas, ja mo kätte tö Assuri-rahwas, ja mo pärris-ossa Israel.


text:
Sel aastal kui Tartan tulli Asdodi liñna alla, kui Assuri kunningas Sargon tedda läkkitas, siis taples temma Asdodi wasto, ja sai sedda kätte;


text:
Sel aial räkis Jehowa Amotsi poia Jesaia läbbi, ja ütles: Minne, ja peästa se kotti-rie omma niuette ümbert lahti, ja peästa ommad kingad ommast jallast; ja ta teggi nenda, käis allasti ja kingata.


text:
Ja Jehowa ütles: Otsekui mo sullane Jesaia käib allasti ja kingata, kolm aastat tähheks ja märgiks Egiptusse- ja Mora-rahwa pärrast:


text:
Nenda wiib Assuri kunningas ärra Egiptusse-rahwast wangi ja Mora-rahwast wangi, nored ja wannad, allasti ja kingata ja palja persega, Egiptusse-rahwa häbbiks.


text:
Siis peawad teised ärraehmatama ja häbbenema Mora-rahwa pärrast, kelle peäle nemmad lootsid, ja Egiptusse-rahwa pärrast, kellest nemmad kiitlesid.


text:
Ja ranna rahwas ütlewad siis sel päwal: Wata, nenda läks meie lotus, kuhho meie pöggenesime abbi sama, et meie piddime peäsema Assuri kunninga käest; kuida meie peame nüüd peäsema?


text:
Raske ennekulutaminne merrepoolsest körwest: otsego tulispassad louna poolt läbbi käiwad, nenda tulleb se körwe poolt seält maalt, mis tulleb karta.


text:
Raske nähtud assi on mulle kulutud: pettis teeb pettust, ja ärraraiskaja raisab ärra: tulle ülles Elami-rahwas, minne ta liñna alla, Meda-rahwas; ma ollen keik öhkamissed löppetanud.


text:
Sepärrast on mo niuded kange wallo täis, paljo waewa wottab mind kinni, otsego sel paljo waewa on, kes on lapse samas: ma ollen köwweraks läinud, et ma ei kule, ma ollen hirmo tunnud, et ma ei nä.


text:
Mo südda eksib, jällestus on mulle hirmo teinud; puhte, mis ma iggatsesin, on Jummal mulle wärristusseks pannud.


text:
Sest nenda on Issand mo wasto üttelnud: Minne, panne üks wahhimees senna seisma; mis ta nääb, sedda kulutago temma.


text:
Ja ta näggi söawankrid ja rüütlid pari wisi, eeslid wankrittega ja kamelid wankrittega, ja ta panni üpris wägga hästi tähhele.


text:
Ja ta hüdis kui loukoer: Issand! ma seisan allati wahhi-torni peäl päwal, ja minna seisan ommas wahtis keige pitka ö.


text:
Ja wata, seält tulleb üks mees wankri peäl, ja rüütli-wäggi pari wisi, ja ta hakkas räkima ja ütles: Langenud on, langenud on Pabel, ja ta on temma jummalatte nikkerdud kuiud keik wasto maad katkimurdnud.


text:
Oh minno peksandus, ja mo rehheallune willi! mis ma wäggede Jehowa Israeli Jummala käest kuulnud, sedda ollen ma teile kulutand.


text:
Raske ennekulutamiñe Tumast. Üks hüab mo wasto Seirist: Wahhimees, ons paljo weel sedda ööd? wahhimees, ons paljo weel sedda ööd?


text:
Wahhimees ütles: Hom̃iko on tulnud, ja ö ka; kui teie tahhate otsida, otsige sure holega, pöörge ümber, tulge.


text:
Wige wet nende wasto, kel janno on; teie, kes ellate Tema-maal, joudke nende wasto leiwaga, kes ulkuwad.


text:
Sest nemmad ulkuwad moökade pärrast, palja moöga pärrast, ja üllestommatud ammo pärrast, ja raske söa pärrast.


text:
Sest nenda ütleb Issand mo wasto: ennego aasta möda saab, sedda möda kui palgalisse aastad on , siis peab keik Kedari au löpma.


text:
Sest Kedari laste wäggewatte küttide arro, mis üllejääb, peab wähhenema: sest Jehowa Israeli Jummal on sedda üttelnud.


text:
Raske ennekulutaminne näggemisse-orrust ehk Jerusalemmast . Mis on sul nüüd, et teie keik astute ülles kattuste peäle?


text:
Sa ollid täis kärrinat, üks lin, mis olli rahwast täis, üks römus lin: so mahhalödud rahwas ep olle moögaga mahhalödud, egga sötta surnud.


text:
Keik so pealikkud ulkuwad ühtlase, ja on küttidest kinniseutud; keik, kes sinno seast leitakse, on hopis kinniseutud, nem̃ad pöggenewad kaugelt.


text:
Sepärrast ütlen ma: Seiske minnust, ma tahhan kibbedaste nutta: ärge käige mo peäle mind trööstimas mo rahwa tütre ärraraiskamisse pärrast.


text:
Sest Issandal wäggede Jehowal on kärrina, ja ärrasötkumisse ja seggamisse pääw näggemisse orgus, mis seinad mahhakiskub, ja kissendaminne on mäggede pool.


text:
Sest Elami-rahwas wottab noolte-tupped, wankrid, kus innimessed peäl rüütli-wäega, ja Kir on kilpid walmistanud.


text:
Ja sinno parremad orrud peawad täis wankrid ollema, ja hobbose wäggi tulleb seisma öiete wärrawa liggi.


text:
Ja temma wottab Juda kattet eest ärra, siis watad sa sel päwal söariistade peäle, mis seäl metsast üllestehtud koias on .


text:
Ja tete krawi kahhe müri wahhele, wanna tigi wee tarwis; ja teie ei wata selle peäle, kes sedda teeb, ja ei nä mitte, kes sedda emalt walmistab.


text:
Ja kui Issand wäggede Jehowa neid sel päwal kutsub nutma ja kaebdust teggema, ja Pea paljaks aiama, ja kotti-ride selga pannema:


text:
Wata, siis on lust ja rööm: nemmad tapwad härge ja surmawad lambo, söwad lihha, ja jowad wina, ja ütlewad: Sögem ja jogem, sest home surreme ärra.


text:
Ja wäggede Jehowa on ennast ilmutanud mo körwade ette: se üllekohhus ei pea töeste mitte sama teile ärraleppitud, kunni teie surrete, ütleb Issand wäggede Jehowa.


text:
Nenda ütleb Issand wäggede Jehowa: Tulle, minne warrandusse üllewaatja Sebna jure, kes kunninga koia ülle on :


text:
Mis sul on siin? ja kes sul on siin? et sa siin ennesele olled lasknud hauda raiuda, kes sa üllewel körges omma haua wäljaraiud, ja walmistad ennesele honet kaljo peäle.


text:
Wata, Jehowa wiskab sind ärra, otsekui wäggew mees keddagi ärrawiskab, ja kattab sind koggone kinni.


text:
Ta weretab sind waljuste, kui palli weretakse wägga laia male; siñna pead sa surrema, ja senna peawad so au-töllad jäma , so issanda koia häbbinaeruks.


text:
Ja tedda ehhitada sinno kuega, ja tedda kinnitada so wöga, ja so wallitsust temma kätte anda; ja ta peab issaks ollema neile, kes Jerusalemmas ellawad, ja Juda suggule.


text:
Ja ma tahhan Taweti koia wötme temma Olla peäle panna, et ta lahti teeb, ja ükski ei woi kinnipanna , et ta kinni panneb, ja ükski ei woi lahti tehha.


text:
Ja nemmad pannewad temma peäle rippuma keik temma issa suggu au, lapsed ja laste lapsed, keik wähhemad riistad, nihästi kausikeste riistad, kui keik kruside riistad.


text:
Sel päwal, ütleb wäggede Jehowa, peab se nael, mis kindla kohha sisse olli lödud, seält wäljatullema, ja kui ta saab mahharaiutud ja langenud, siis peab ka se koorm, mis temma peäl olli , ärrakadduma, sest Jehowa on sedda üttelnud.


text:
Raske ennekulutaminne Tirussest . Ulluge oh Tarsisi laewad! sest ta on ärraraisatud, et ep olle seäl ühteainust kodda, et ükski siñna ei tulle; Kitti-rahwa maalt peab se neile ilmuma.


text:
Ja paljo wee peäl olli Siori seme, ja Nilusse jöe leikus temmale kassuks; ja ta on olnud pagganatte kauplemisse lin .


text:
Häbbene Sidon, sest merri rägib, tuggew merre lin ütleb: Minna ei olle lapse waewas, egga sa lapsi, ei ma kaswata poismehhi, egga sada neitsisid sureks.


text:
otsekui hirm olli, kui Egiptussest sai kuulda; nenda tundwad nem̃ad wallo, kui Tirussest saab kuulda.


text:
Ons se teie römus lin? temma jallad wiwad tedda temma endisest wanna aia pölwest ärra, et ta kaugel maal kui woöras peab ellama.


text:
Kes on se nou piddanud Tirusse wasto, kes teisi kroniga ehhitas, kelle kaupmehhed on würstid, ja tem̃a kauplejad surema au sees seäl maal.


text:
Wäggede Jehowa on se nou piddanud, et ta tahhab ärrateotada keige illo körkust, ja alwaks tehha keik, kes auustud on seäl maal.


text:
Ta on omma kät wäljasirrutanud ülle merre, ta teeb wärrisema kunningrigid ; Jehowa on Kanaani-ma pärrast käsko annud, temma tuggewad liñnad ärrakautada,


text:
Ja ütleb: Ei sa pea teps römo pärrast hüppama: oh sa wägga waewatud neitsit, Sidoni tüttar! touse ülles, ja minne Kitti-rahwa jure; ka seäl ei pea sul hingamist ollema.


text:
Wata, Kaldea Ma! sedda rahwast ep olle mitte ennam , Assur on sedda seädnud neile, kes körbes ellasid: nemmad ollid ommad wahhitornid üllesehhitand, ja selle sured koiad üllesteinud, ta on sedda kiwwi hunnikuks teinud.


text:
Ja sel päwal peab sündima, et Tirus peab ärraunnustud sama seitsekümmend aastat, ni kaua kui üks kunningas woib ellada; seitsmekümne aasta pärrast peab Tirussel ollema otsego hora laul.


text:
Wotta kannelt, käi ümber liñna, sinna ärraunnustud hoor! lö hästi kannelt, laula hästi peäle, et sind mele tulletakse.


text:
Ja se peab sündima seitsmekümne aasta pärrast, et Jehowa tulleb Tirust kaitsma, et ta jälle saab omma hora-palka, ja teeb horatööd keige made kunningrikidega Ma peäl.


text:
Ja temma kaup ja temma hora-palk peab Jehowale pühha ollema, sedda ei pea warraks tallele pandama egga hoitama: sest nende kaup peab nende pärralt ollema, kes Jehowa ees ellawad rohkeks toidusseks ja katteks, mis ikka kestab.


text:
Wata, Jehowa wottab Ma tühjendada, ja sedda sutumaks ümberlüa, ja pörab ma-peälsed kohhad ümber, ja pillab laiale neid, kes seäl ellawad.


text:
Ja rahwas peab ollema nenda kui preester , sullane nenda kui temma issand, tüdruk nenda kui temma emmand; kes ostab, nenda kui se, kes müüb; kes laenab, nenda kui se, kes laenuks wottab; kes kasso peäle annab, nenda kui se, kennele ta kasso peäle annab.


text:
Ma leinab, ta närtsib ärra; se Ma, kus ellatakse, on sant ja närtsib ärra; selle Ma rahwa üllemad on rammotumad.


text:
Ja Ma on rojaseks läinud nende al, kes seäl ellawad, sest nemmad astuwad ülle kässo-öppetuste, pöörwad seädmist teisiti, nemmad tewad iggawest seädust tühjaks.


text:
Sepärrast sööb ärrawanduminne sedda maad ärra, sest need, kes seäl ellawad, on sü-allused; sepärrast pöllewad need Ma rahwas ärra, ja pissut innimessi jäwad ülle.


text:
Sest nenda peab se ollema kesk paikas seäl maal rahwa seas, otsekui öllipu on rapputud, otsekui ärranoppitakse, mis üllejänud, kui winamarja-leikus on löppetud.


text:
Ma otsast olleme meie kitusse laulud kuulnud: illo on öigel; agga nüüd ütlen minna: Ma ollen lahja, ma ollen lahja, hädda mulle; pettised tewad pettust pettisel wisil.


text:
Ja peab sündima: kes hirmo heäle eest pöggeneb, se peab kaewando sisse langema, ja kes kaewandust üllestulleb, sedda peab köiega kinniwoetama: sest aknad üllewelt on lahtitehtud, ja Ma allused kohhad wabbisewad.


text:
Ma warub wägga otsego üks joobnud, ja pannakse ulkuma kui wahhi-maia, ja ta ülleastminne on raske ta peäl, et se langeb, ja ei touse jälle ülles.


text:
Ja sel päwal peab se sündima: Jehowa wottab nähha körge söawäe kätte körges, ja Ma kunningatte kätte Ma peäl.


text:
Ja neid peab koggutama, kui wangid koggutakse augo sisse, ja wangitorni kinnipannakse, ja mitme päwa pärrast tullakse neid katsma.


text:
Ja kuul peab häbbi ollema, ja päike häbbenema: sest wäggede Jehowa wallitseb kui kunningas Sioni mäe peäl, ja Jerusalemmas, ja temma wannematte ees on au.


text:
Jehowa! mo Jummal olled sinna, ma tahhan sind sureks tösta, ja sinno nimme au üllestunnistada, sest sa olled immet teinud: so nouud ammust aiast on tössised ja ustawad.


text:
Sest sa olled liñna kiwwi warreks, ja tuggewa liñna kiwwi-hunnikuks teinud, ja woöraste sure koia, et se ep olle teps lin: sedda ei pea ial mitte üllestehtama.


text:
Sest sinna olled tuggew lin alwale, tuggew lin waesele, kui temmal kitsas kä: sa olled warjopaik raske sao eest, ja warri pallawa eest, kui wägga waljude wihha touseb kui raske saddo seina wasto.


text:
Kui pallawat poudses paikas, nenda rudjud sa woöraste mässamist mahha; otsekui pallaw pakso pilwe warjo läbbi, nenda peab wägga waljude laul sama waigistud.


text:
Ja mäggede Jehowa wottab keige rahwale sesinnatse mäe peäl tehha jodud lihhawast roast , jodud heast winast, keigeparremast lihhawast roast, selgest puhtast winast,


text:
Ja ärraneelda sesinnatse mäe peäl need mitmesuggused mähkmed, mis keige rahwa ümber, ja sedda kattet, misga keik pagganad on kinnikaetud.


text:
Ta nelab ärra surma iggaweste , ja ISSAND JEHOWA pühhib ärra silma-wet keige silmade ¤ peält, ja sadab ärra omma rahwa teotust keige se Ma peält; sest JEHOWA on sedda räkinud.


text:
Siis ütlewad nemmad sel päwal: Wata, se on meie Jummal , kedda meie olleme ootnud, ja temma peästab meid; se on Jehowa, kedda meie olleme ootnud ¤, olgem wägga röömsad ja römustagem temma ärrapeästmisse pärrast.


text:
Sest Jehowa kässi jääb hingama sesinnatse mäe peäle, ja Moabi-rahwast peab ärrapeksetama temma al, otsekui ölled ärratallatakse sennikusse.


text:
Ja temma lautab ommad käed wälja nende sekka, otsego se, kes uiub, kässi wäljalautab uiudes, ja allandab temma surustust omma käewartega.


text:
Sel päwal peab sedda laulo lauldama Juda maal: Meil on tuggew lin, tem̃a panneb önnistust meie müriks ja kantsiks.


text:
Sest ta wautab alla neid, kes körges ellawad, sedda liñna, mis körgeks sanud; ta allandab sedda, sedda allandab temma mani, ta sadab sedda pörmusse.


text:
Jehowa! sinno öigede nuhtluste wisiga on ka se luggu, et meie sind otame; hing ihhaldab so nimme, ja so mälletusse.


text:
Mo hing iggatseb sind öse; omma waimoga mo sees otsin ma sind warra hom̃iko: sest kui sinno öiged nuhtlussed Ma peäl on , siis öppiwad öigust need, kes ma-ilmas ellawad.


text:
Ehk öäl innimenne armo saab, siiski ei öppi temma mitte öigust, ka öigusse maal teeb ta köwwerust; ja ei sa mitte Jehowa körgust nähha.


text:
Jehowa! so kässi on sureks töstetud, siiski ei nä nemmad sedda mitte; kül nemmad sawad nähha so öige wihha so rahwa eest, et nemmad peawad häbbenema: ka tulli peab neid, sinno waenlased, ärrapölletama.


text:
Jehowa meie Jummal! muud issandad on meie ülle wallitsenud, kui sinna; agga siño läbbi üksi kulutame so nimme.


text:
Surnud ei sa ellusse: kes kaddunud, need ei touse mitte ülles: sepärrast et sa olled nende kätte näinud, ja ärrakautanud, ja keik nende mällestust hukka saatnud.


text:
Jehowa! sa olled rahwast kaswatanud, sa olled sedda rahwast kaswatanud, ja omma au üllesnäitnud, sa olled keik Ma-üllemad kaugele ärrasaatnud.


text:
otsekui raskejallane, kes pea peab mahhasama, waewa tunneb, ja kissendab omma sure wallo sees, nenda olleme meie olnud sinno palle ees, Jehowa!


text:
Meie ollime kui raskejallatsed, ja tundsime waewa, ja meie töime otsekui tuult ilmale; meie ei woind mingisuggust abbi sata Ma peäl, ja kes ma-ilmas ellawad, ei langend mitte.


text:
Sinno surnud sawad ellusse, ja touswad ihhoga ülles: ärkage ülles ja laulge röömsaste teie, kes pörmus maggate: sest sinno kaste on rohtude kaste, agga need kes kaddunud, panned sa senna Ma sisse langema.


text:
# Tulle mo rahwas, minne omma kambride sisse, ja panne omma ust lukko ennese tagga: poe ärra ühhe wähha silma-pilkmisse aia, kunni melepahhandus möda lähhäb.


text:
Sest wata, Jehowa lähhäb omma assemelt wälja , nende üllekohto pärrast, kes Ma peäl ellawad, nende kätte näggema; ja Ma ilmutab omma werresüüd, ja ei katta mitte ennam kinni neid, kes seäl peäl tappetud.


text:
Sel päwal wottab Jehowa omma kowwa, ja sure, ja tuggewa moögaga nähha selle krokodilli kätte, mis pitkerkon maddo, ja selle krokodilli kätte, mis röngas maddo on , ja tappab ärra sedda lendawat maddo, mis merres on .


text:
Minna Jehowa hoian sedda, igga silmapilkmisse aial kastan ma sedda, ma tahhan sedda hoida ööd ja päwad, et ükski ei pea temmale pahha teggema.


text:
Tullist wihha ep olle mul; kes annab mulle kibbowitstega ja orjawitstega söddida? ma tahhaksin nende peäle hakkata, ja neid hopis süta pöllema.


text:
Tullewil päiwil peab Jakob juurduma , ja Israel öitsma ja haljandama, ja ma-ilm peab täis wilja ollema.


text:
Ons ta tedda nenda peksnud, kui ta sedda peksis, kes tedda peksis? kas ta nenda on tappetud, kui temma ärratappetud on tappetud?


text:
Sa waidled temma wasto sure moödoga, kui sa tedda ennesest ärralahhutad; ta on tedda ärrasaatnud omma kange tulega päwatousma tule päwal.


text:
Sepärrast leppitakse sel wisil Jakobi üllekohhus ärra, ja se on keik se kasso, et ta temma patto ärrasadab, kui ta keik altari kiwwid panneb, kui lubja-kiwwid, mis laiale pillatud; ied ja päikesse kuiud ei pea mitte seisma jäma.


text:
Sest tuggew lin jääb tühjaks, ja honed on hukkas, ja mahhajäetud, kui körb; seäl peawad wassikad karjas käima, ja seäl maggama, ja temma oksad ärrasöma.


text:
Kui temma oksad sawad ärrakuinud, peab neid katkimurtama; naesed tullewad ja süütwad sedda pöllema: sest et se ep olle mitte moistlik rahwas, sepärrast ei hallasta mitte temma peäle se, kes tedda teinud, ja kes tedda on walmistand, se ei heida armo ta peäle.


text:
Ja sel päwal peab sündima, et Jehowa wottab wälja rabbada otsego wilja-päist Wratti jöe kohhast, Egiptusse jöest sadik; ja teid peab koggutama teine teise körwa, oh Israeli lapsed!


text:
Ja sel päwal peab sündima, et sure passunaga peab puhhutama, ja siis tullewad need, kes ollid ärrakaddund Assuri maal, ja need ärralükkatud Egiptusse maal, ja kummardawad Jehowa pühha mäe peäl Jerusalemmas.


text:
Hädda körgi kronile, Ewraimi joobnud rahwale, ja temma illusa ehte ärranärtsinud öiele, mis on nende wäggewa orro otsas, kes winast on roidund.


text:
Wata, Issandal on wäggew ja tuggew rahwas , kui raske rahhe saddo, kui kange tulewahk, mis teeb otsa peäle; kui kange weetousminne, mis ülle ja ülle touseb, se panneb neid Ma peäle mahha wäggewa käega.


text:
Ja temma illusa ehte ärranärtsinud öis, mis wäggewa orro otsas olli, peab ollema kui warrane wigimarri enne suist aega, mis se, kes sedda saab nähha, ni pea kui ta nääb, ärranelab, kui se alles temma peus on.


text:
Sel päwal peab wäggede Jehowa ollema illusaks kroniks, ja kännaks pea-ehteks omma rahwale, mis üllejääb.


text:
Ja kohtomoistmisse waimuks neile, kes kohtus istuwad, ja rammuks neile, kes taplust taggasi saatwad waenlaste wärrawa ette.


text:
Agga ka need eksiwad winast, ja tuikuwad kangest jomaaiast, preestrid ja prohwetid eksiwad kangest jomaaiast; nemmad on ärraneeldud winast, waruwad kangest jomaaiast, eksiwad prohweti näggemisses, nemmad waruwad arwamisses.


text:
Kedda peab ta tundmist öppetama? ja kellele peab ta andma moista sedda kulutud sanna? kas neile, kes pimast ärrawoörotud, kes rinnust ärrawoetud?


text:
Sest käsk tulleb kässo peäle, käsk kässo peäle, öppetus öppetusse peäle, öppetus öppetusse peäle, pissut siin, pissut seäl.


text:
Sest ta on nende wasto räkinud: Se on se hingaminne , saatke hingama neid, kes ärrawässinud, ja se on rahholinne pölli; agga nemmad ei tahtnud mitte kuulda;


text:
Sepärrast peab Jehowa sanna neile ollema üks käsk kässo peäle, käsk kässo peäle, öppetus öppetusse peäle, öppetus öppetusse peäle, pissut siin, pissut seäl: et nemmad peawad minnema, ja taggasi kommistama, ja ärrakatkema, ja wörgusse ja kinni sama.


text:
Sepärrast kuulge Jehowa sanna, teie pilkajad mehhed, kes teie wallitsete sesinnatse rahwa ülle, mis on Jerusalemmas.


text:
Sest teie ütlete: Meie olleme seädusse surmaga teinud, ja pörgohauaga näggia läbbi leppitusse teinud: kui nuhtlusse piits, mis kui wessi touseb, peäle tulleb, ei sa se meie liggi; sest meie olleme wallet ommaks warjopaigaks pannud, ja walskusse alla olleme warjule läinud.


text:
Sepärrast ütleb Issand Jehowa nenda: Wata, ma ollen se, kes tahhab Sionis allusse kiwwi panna, ühhe ärrakatsutud kalli nurga-kiwwi, mis alluseks hästi on kinnitud; kes ussub, ei se tötta teise jure .


text:
Ja ma tahhan kohhut nöriks panna, ja öigust waekausiks; agga rahhe peab walle warjopaika ärrakautama, ja wessi peab se kohha ülle tousma, kus nemmad warjul on .


text:
Ja teie seädus surmaga peab otsas ollema, ja teie näggia leppitus pörgohauaga ei pea korda minnema: kui se piits, mis kui wessi touseb, peäle tulleb, siis peate sama temmast ärratallatud.


text:
Ni pea kui se peäle tulleb, wöttab ta teid ärra; sest igga hom̃iko tulleb se peäle, päwal ja öse; ja se wintsutab teid agga, kui teie tunnete sedda ennekuuldud sanna.


text:
Sest se wodi on lühhem, kui et woiks ennast sirrutada, ja se katte kitsas, kui kegi tahhab siñna alla puggeda.


text:
Sest Jehowa wottab üllestousta, kui Peratsimi mäe peäl, ja wihhastada kui Kibeoni ¤ orgus, et ta tahhab tehha omma tööd, omma woörast tööd, ja aiada omma asja, omma woörast asja.


text:
Ja nüüd ärge wotke pilkada, et teie juttad ei sa kangemaks: sest ma ollen Issanda wäggede Jehowa käest kuulnud löppetamisse kohhut , mis ärramäratud keige Ma peäle.


text:
Eks nenda? kui ta sedda peält saab tassaseks äästand, siis külwab ta koriandri-semet, ja süstab köömnit mahha, ja panneb parremat nisso, ja jämmedad odrad, ja kurre-herned, omma kohta.


text:
Sest koriandri-semet ei peksta pahma-wankriga, ja wankrirattast ei aeta ümber köömni peäle: sest koriandri-semet pekstakse keppiga, ja köömnid witsaga.


text:
Sedda tehhakse peneks leiwaks, sest temma ei peksa sedda mitte allati ikka peäle, ja aiab kül omma wankri ratta ja mehhed senna peäle ratsa, ei ta lasse sedda mitte pihhuks tehha.


text:
Ka se on wäggede Jehowa käest wäljatulnud; # temma on immelikko nou piddanud , sedda tössist asja on ta sureks teinud.


text:
Hädda Arielile, Arielile, selle liñnale, kus Tawet omma leri on ülleslönud! pange ülles aasta aasta körwa, nülgigo nem̃ad ohwrid Pühhiks.


text:
Agga minna tahhan Arielile kitsast tehha, et kurwastus ja kurbdus peab ollema, ja se peab mulle ollema kui Jummala loukoer.


text:
Sest ma tahhan leri ülleslüa ümberringi so ümber, ja sinno alla tulla wallidega, ja kantsid üllestehha so wasto.


text:
Ja sind peab allandatama, siis rägid sa mulla seest, ja könneled pörmo seest maddala heälega; ja so heäl mulla seest peab ollema kui pommiseja noia heäl , ja so könne pörmo seest tiukuma.


text:
Ja so woöraste hulk peab ollema kui penike tolm, ja wägga waljude hulk kui agganad, mis laiale lähhäwad; ja se peab äkkitselt kirast sündima.


text:
Wäggede Jehowa käest peab so kätte nähtama, koue-mürristamisse, ja ma-wärrisemisse, ja sure heälega, tulispä ja kange tulega, ja ärrasöwa tulle-legiga.


text:
Ja otsego unnenäggo, mis öse näikse, nenda peab ollema keik pagganatte hulk, kes Arieli wasto söddiwad, ja keik, kes temma ja ta tuggewatte liñnade wasto söddiwad, ja tedda ahhastawad.


text:
Ja peab ollema, otsekui se, kel nälg on, unnes nääb, et wata, temma sööb, ja kui ta üllesärkab, siis on ta köht tühhi; ehk kui se, kel janno on , unnes nääb, et wata, temma joob, ja kui ta üllesärkab, siis wata, temma on nörk, ja ta südda himmustab jua : nenda peawad keik pagganatte hulgad ollema, kes Sioni mäe wasto söddiwad.


text:
Wiwige ja pange immeks, waatke ümber ja kissendage; nemmad on joobnud, agga ei mitte winast; nemmad waruwad, agga ei mitte kangest jomaaiast.


text:
Sest Jehowa on teie peäle wallanud raske unne waimo, ja on teie silmad kinnipannud; prohwetid ja teie üllemad näggiad on ta kinnikatnud.


text:
Ja keikide näggeminne on teile kui ramato sannad, mis pitseriga kinnipandud; kui kegi sedda annab ühhegi kätte, kes ramatut tunneb, ja ütleb: Et loe sedda; ja ta ütleb wasto : Ei ma woi mitte, sest se on pitseriga kinnipandud.


text:
Ehk kui se ramat antakse selle kätte, kes ei tunne ramatut, ja ööldakse: Et loe sedda; ja temma ütleb wasto : Ei ma tunne ramatut.


text:
Ja Issand ütleb: Sest et se rahwas liggi tulleb, ja omma suga ja omma uledega mind auustawad; agga omma süddame minnust kaugele ärrapöörwad, ja nende kartus minno eest ep olle muud, kui innimestest öppetud käsk:


text:
Sepärrast, wata, ma ollen se, kes wottab weel immet tehha selle rahwaga, wägga immelikkul wisil, et nende tarkade tarkus peab kadduma, ja nende moistlikkude moistus peab warjule minnema.


text:
Hädda neile, kes Jehowa eest ennast süggawaste ärrapetwad, et nemmad sallaja nou piddawad, ja nende tö on pimmedas, ja ütlewad: Kes nääb meid? ja kes tunneb meid?


text:
Se on teie pörane wiis; kas pottiseppa arwatakse soue sarnatseks, et üks tehtud assi peaks ütlema omma teggiale: Ta polle mind mitte teinud; ehk tehtud riist peaks omma pottiseppale ütlema: Ei ta moista ühteke .


text:
Eks ep olle pissut ja nattukest aega weel, siis peab Libanon wilja-maaks sama, ja wilja-maad peab metsaks petama.


text:
Ja sel päwal peawad kurdid ramato sannad kuulma, ja pimmedatte silmad musta pimmeda ja pimmedusse seest näggema;


text:
Ja häddalissed peawad ennam römo sama Jehowa sees, ja waesed innimeste seas peawad wägga röömsad ollema Israeli pühha Lunnastaja sees.


text:
Sest se wägga walli on löpnud, ja pilkaja on otsa sanud, ja keik on ärrakautud, kes walwawad nurjatuma tö tehhes ;


text:
Kes innimessed saatwad patto teggema sanna läbbi, ja kulawad sedda takka, kes wärrawa suus nomib, ja lükkawad sedda öiget ärra körwale tühja nouga .


text:
Sepärrast ütleb Jehowa, kes Abraami on lunnastanud, Jakobi suggu wasto nenda: Jakob ei pea nüüd mitte häbbisse sama, egga temma silmad nüüd ärrakahwatama.


text:
Sest kui ta nääb ommad lapsed mo kätte tööd ennese seas, et nemmad mo nimme pühhitsewad, siis wötwad nemmad tedda, kes Jakobis pühha on , pühhitseda, ja Israeli Jummalat karta.


text:
Ja need, kes meles eksisid, peawad moistust tundma, ja kes enne nurrisesid, need wötwad öppetust öppida.


text:
Hädda kangekaelsile lastele, ütleb Jehowa, kes nou piddawad, agga ilma minnota; ja kattega ennast katwad, agga ilma minno waimota: sepärrast kaswatawad nemmad patto patto körwa.


text:
Kes wötwad allamiñna Egiptussesse, ja ei küssi nou minno suust, et nemmad ennast woiksid kinnitada Warao wäega, ja Egiptusse warjo alla kippuda.


text:
Keik on häbbisse sanud ühhe rahwa pärrast, mis ei olle neile kassuks, ei mitte abbiks egga kassuks, waid agga häbbiks ja naeruks.


text:
Raske ennekulutaminne louna-ma lojustest. Ühhe ahhastusse male, ja kus kitsas kä on, kust emma-loukoer ja hirmus loukoer, wägga kurri maddo ja tulline lendaw maddo tullewad , wiwad nemmad omma warrandust eeslide selgas, ja keik omma warra kamelide selja saddula peäl ühhe rahwa jure, mis ei olle mitte kassuks.


text:
Egiptusse-rahwa aitminne on ilma ja tühhine; sepärrast hüan ma sedda Egiptusse-rahwast : nemmad on torredad koddo istudes.


text:
Tulle nüüd, kirjota sedda ülles laua peäle nende jures, ja panne sedda ülles ramatusse, et se woib jäda wiimseks aiaks ikka ja iggaweste.


text:
Sest se on üks wastopannia rahwas, wallelikkud lapsed: lapsed, kes ei tahha Jehowa kässo-öppetust kuulda;


text:
Kes ütlewad näggiatte wasto: Teie ei pea mitte näggema; ja selletajatte wasto: Teie ei pea meile mitte selletama, mis öige on ; räkige meile libbedad sannad, selletage pettised sannad;


text:
Tagganege tee peält, minge körwale teeraa peält; saatke, et Israeli pühha Lunnastaja meist rahho seisab.


text:
Sepärrast ütleb se, kes pühha Israelis on , nenda: Et teie sedda sanna pölgate, ja lodate liateggemisse ja köwwerusse peäle, ja toetate ennast se peäle;


text:
Sepärrast peab sesinnane üllekohhus teile ollema kui müri praggo, mis langakal on, mis ennast körgest mürist wäljaannab, mis kirast äkkitselt ärralaggub,


text:
Ja sedda murtakse mahha nenda, kui pottiseppade krusid pihhuks katkipekstakse, ja ei anta armo, et temma pihho seest ei leita üht pottitükki, misga tuld woiks leest wotta, ehk wet oia seest tösta.


text:
Sest nenda ütleb Issand Jehowa, Israeli pühha Lunnastaja : # Kui teie pöraksite ja hingaksite, siis saaksite teie abbi; kui teie olleksite rahhul ja lodaksite, siis olleks teil rammo; agga teie ep olle mitte tahtnud.


text:
Waid teie ütlete: Ei paigast mitte, meie tahhame ratsa pöggeneda, (sepärrast peate teie ka pöggenema) ja kerge lojukse selgas tahhame söita, (sepärrast peawad kermed ollema jooksma need, kes teid takkaaiawad.)


text:
Üks tuhhat peawad ühhe ainsa waenlase söitlemisse eest, ja wie söitlemisse eest peate teie pöggenema, kunni teie üllejäte otsego pele-pu mäe otsas, ja kui lip mäekingo peäl.


text:
Ja sepärrast kannatab Jehowa, et ta teie peäle woib armo heita, ja sepärrast töstab ta ennast körgeks, et ta teie peäle woib hallastada; sest Jehowa on kohto Jummal; önsad on keik, kes tedda ootwad.


text:
Sest sinna rahwas! mis Sionis ja Jerusalemmas ellab? sa ei pea mitte ennam nutma: kül ta wottab wissiste armo so peäle heita sinno kissendamisse heäle pärrast ; ni pea kui ta kuleb, wastab ta sulle.


text:
Ja et Issand kül nüüd teile ahhastusse leiba ja hädda wet annab; siiski ei pea so öppetajad ennam ärralendma, waid so silmad peawad so öppetajad näggema;


text:
Ja so körwad peawad ühhe sanna kuulma, mis so järrele ütleb: Se on se te, käige seäl peäl, kui teie parrema ehk pahhema pole ollete körwale läinud.


text:
Siis wottate teie roppuks piddada need nikkerdud kuiud, mis teie höbbedaga karratud, ja se wallatud kuio, mis sinno kullaga ehhitud: neid wiskad sa laiale kui ride-peältse nartso, ja ütled iggaühhele: Et minne wälja.


text:
Ja temma annab wihma so seemnele, mis sa mahha külwad, ja leiba, mis Ma kaswatab, ja se peab wägga hea ja wäggew ollema: so lojuksed peawad sel päwal laia karja-ma peäl söma.


text:
Ja härjad ja eeslid, kes maad harriwad, peawad selget seggatud wilja söma, mis puhhetud puhhe-molliga ja wisklabbidaga.


text:
Ja iggaühhe körge mäe peäl, ja igga üllema mäekingo peäl peab ollema we-sonesid ja wee-loikusid, sel surel tapmisse päwal, kui tormid mahhalangewad.


text:
Ja ku walgus peab ollema kui päikesse walgus, ja päikesse walgus peab ollema seitsekord ni selge , kui seitsme päwa walgus; sel päwal, kui Jehowa omma rahwa murtud wigga kinniseub, ja tem̃a süggawad hawad parrandab.


text:
Wata, Jehowa nimmi tulleb kaugelt, temma wihha pölleb, ja raske on se ennekulutaminne; temma uled on täis melepahhandust, ja temma keel kui tulli, mis ärrapölletab.


text:
Ja temma Waim on kui jöggi, mis touseb ja ullatab kaelani, ja wottab pagganad söäluda ühhe söälaga, mis tühjaks teeb, ja eksitaja sulist rahwa suhho panna.


text:
Siis laulatte teie otsekui sel ösel, kui Pühha pühhitsetakse, ja ollete süddamest röömsad, kui need, kes willedega käiwad, ja lähhäwad Jehowa mäe peäle Israeli kaljo jure.


text:
Ja Jehowa annab omma sure au heält kuulda, ja näidab, et temma kässiwars mahhatulleb sure wihhastussega, ja tulle-legiga, mis ärrapölletab, laiale pillutamissega, ja raske saoga, ja rahhe-kiwwi tükkidega .


text:
Ja igga koolme jures peab nuhtlusse kep ollema, mis kindlaste seätud, mis jure Jehowa panneb ommaksed hingama trummide ja kanneltega, ja tapleb teiste wasto kange söddimissega.


text:
Sest Taweti org on eilsest aiast seätud, se on ka kunningale walmistud, ta on sedda süggawaks ja laiaks teinud: temma pu-pinnus on paljo tuld ja puid, Jehowa öhk pölleb seäl kui weewli-jöggi.


text:
Hädda neile, kes Egiptussesse alla lähhäwad abbi sama, ja toetawad ennast hooste peäle, ja lootwad söa-wankritte peäle, et neid on paljo, ja rüütlide peäle, et neid wägga suur hulk on, ja ei wata mitte Israeli pühha Lunnastaja peäle, ja ei noua Jehowat mitte.


text:
Agga temma on ka tark, ja lasseb önnetust tulla , ja ei taggane mitte ennese sanno, ja touseb ülles tiggedatte koia wasto ja nende abbi wasto, kes nurjatuma tö tewad.


text:
Sest Egiptusse-rahwas on innimessed, ja ei mitte Jummal; ja nende hobbosed on lihha, ja ei mitte waim; ja Jehowa sirrutab wälja omma kät, et se abbimees kommistab, ja se, kes abbi piddi sama, langeb, ja nemmad keik hopis otsa sawad.


text:
Sest nenda on Jehowa mo wasto üttelnud: otsekui loukoer ja noor loukoer urrisewad omma sagi peäl; kui nende wasto kokko hütakse karjaste hulk, siis ei kohku nemmad mitte nende heäle pärrast, egga olle waewas nende hulga pärrast: nenda tulleb wäggede Jehowa mahha söddima Sioni mäe wasto, ja ta mäekingo wasto.


text:
otsekui liñnud lennawad, nenda tahhab wäggede Jehowa Jerusalemma kaitsta, kaitsta ja lahti sata, mödaminna, ja ärrapeästa.


text:
Sest nemmad pölgwad sel päwal ärra iggaüks ommad tühjad höbbe- ja ommad tühjad kuld-jummalad, mis teie käed teile ollid teinud pattuks.


text:
Siis peab Assuri-rahwas langema, ei mitte suurtsuggu mehhe moöga läbbi, ja alwa innimesse moök ei pea tedda mitte ärrahukkama; ja ta peab pöggenema moöga eest, ja ta nored mehhed peawad orjaks sama.


text:
Ja temma kaljo lähhäb hirmo pärrast omma teed, ja ta würstid ehmatawad ärra lippo pärrast, ütleb Jehowa, kelle tulloke on Sionis, ja kel pets-ahhi on Jerusalemmas.


text:
Wata, üks kunningas peab wallitsema öigusses, ja würstid peawad würsti wisil wallitsema, nenda kui kohhus on .


text:
Ja se Mees peab ollema kui reddopaik tule eest, ja kui warjopaik raske sao eest, kui wee soned poudses paikas, kui sure kaljo warri seäl maal, mis märga tahhab.


text:
Ja nende südda, kes äkkilissed, peab öppima töt tundma, ja nende äkkitajatte keel peab ussin ollema, selgeste räkima.


text:
Sest jölle rägib jölledust, ja temma südda wöttab nurjatuma tö ette, et ta teeb sallalikko tööd, ja rägib Jehowa wasto eksitust; et ta selle hinge tühjaks jättab, kel nälg on , ja teeb, et jomaaeg sellel pudub, kel janno on .


text:
Ja sitke innimesse nou riistad on kurjad; temma peab wägga kurjad nouud, et ta woiks häddalissed walle-könnettega ärrarikkuda, ka siis, kui waene rägib, mis kohhus on .


text:
Oh teie holetumad naesed touske ülles! kuulge mo heält; oh teie julged tütred pöörge körwad mo könne pole!


text:
Ühhe aasta ja mitme päwa pärrast peate teie julged wärrisema, sest et winamarja leikusse aeg on otsa sanud: koggumisse aeg ei tulle mitte.


text:
Wabbisege teie holetumad, wärrisege teie julged! iggaüks heitko rided seljast ärra, tehko ennast allasti, ja pango wö wöle.


text:
Sest se suur kodda on mahhajäetud, liñna mürrin on mahhajänud; se mäekink ja wahhitorn peawad maas ollema kobaste jures iggaweste, mets-eeslide lustiks ja karjade karjamaaks,


text:
Kunni waimo meie peäle wallatakse üllewelt; siis saab körb wilja-maaks sama, ja wilja-ma metsaks petama.


text:
Ja mo rahwas peab ellama rahho elloassemes, ja sure julgusse maiade sees ja rahholissis hingamisse paikus.


text:
Wägga önsad ollete teie, kes külwate keige wee äre, kes teie sadate härja ja eesli jalla siñna minnema.


text:
Hädda sulle , oh ärraraiskuja! ja sind ei olle ärraraisatud, ja kes pettust teeb, kellele teised ei olle pettust teinud! kui sa olled woimust wotnud ärraraiskades, siis peab sind ärraraisatama: kui sinno petminne saab otsa sanud, siis peawad nemmad sinno wasto pettust teggema.


text:
Jehowa! olle meile armolinne, sind otame meie; olle nende kässiwars igga hom̃iko, ka meie abbi sel aial, kui kitsas kä on .


text:
Sure hulga heäle eest pöggenewad rahwas; kui sa ennast körgeks näidad, siis sawad pagganad ärrapillatud.


text:
Ja teie risutud asjo peab ärrawoetama, otsego asili-linnud keik paljaks aiawad; otsego rohhotirtsud siñna ja tenna kargawad, nenda kargawad nemmad seäl siñna ja tenna.


text:
Ja sinno aegade tössidus peab ollema keige önnistusse wäggi, tarkus ja tundminne; Jehowa kartus, se on temma warra.


text:
Maanteed on ärrahäwwitud: kes teeraa peäl käib, on löpnud, ta on seädust tühjaks teinud, liñnad ärrapölgnud, ja ei holi mitte innimestest.


text:
Ma leinab ja on sant, Libanon tunneb häbbi, ta närtsib ärra; Saron peab ollema kui nömme-ma, ja temma puistab Pasani ja Karmeli ärra.


text:
Nüüd tahhan ma üllestousta, ütleb Jehowa: nüüd tahhan körgeks sada, nüüd tahhan ma ennast sureks tösta.


text:
Teie sate käima peäle kulloga, ja tote kört ilmale; teie waimo wihha pölletab teid ärra kui tulloke.


text:
Need pattused Sionis wärrisewad, wabbiseminne on sallalikkud kinniwotnud, nemmad ütlewad: Kes meist woib ellada tulle jures, mis ärrapölletab? kes meist woib ellada iggawesse tulle-legi jures?


text:
Kes öigusses käib, ja rägib öiged asjad, kes pölgab kasso, mis liateggemissest tulleb, kes ommad käed puistab, et nemmad melehead kinni ei pea; kes omma körwa kinnisulgeb, et ta werresü nou ei kule, ja panneb ommad silmad kinni, et ta römoga kurja ei nä.


text:
Se peab üllewel körges ellama, tuggewad kaljopeälsed liñnad on temma körge warjopaik; temma leib antakse temmale , temma wessi on temmal wissiste.


text:
So südda mötleb hirmutusse peäle, ja ütleb: Kus on kirjatundia? kus on järrele-arwaja? kus on se, kes tornid üllesarwab?


text:
Sinna ei pea sedda tuggewat rahwast mitte näggema , sedda rahwast raske kelega, mis sa ei tunne, kes umkeel, mis ei woi moista.


text:
Wata Sionit meie koggodusse liñna, so silmad peawad Jerusalemma näggema, et se on rahholinne ello-asse, üks telk, mis ei pea ärrasama, kelle waijad ei pea ial wäljatombatud, egga ühteainust ta nörist ärrakistud sama.


text:
Waid seäl on aulinne Jehowa meile jöggede ja wee-soonte assemel, mis wägga laiad on ; seäl ei pea mitte aero-laewad käima, egga suur laew seält ülleminnema.


text:
Sest Jehowa on meie kohtomoistja, Jehowa on meie kässo-andia, Jehowa on meie kunningas, temma sadab meile abbi.


text:
Sinno köied on lödwaks sanud, nemmad ei kinnita omma pele-pu asset, nemmad polle weel purje ühhest ärralautand, siis jaetakse jo paljo risutud saki wälja, jallotumad risuwad ärrarisutud asjad.


text:
Ja ükski , kes seäl ellab, ei ütle: Ma ollen nödder; sest selle rahwale, kes seäl ellab , on üllekohhus andeks antud.


text:
Pagganad! tulge liggi, ja mu rahwas pange tähhele; kuulgo Ma ja temma täius, ma-ilm ja keik, mis seäl peäl kaswab.


text:
Sest Jehowal on suur wihha keikide pagganatte wasto, ja tulline wihha keige nende söawäe wasto; ta on neid sutumaks ärrakautanud, ta on neid ärraannud ärratappa.


text:
Ja neid, kes nende seast on mahhalödud, peab ärrawissatama, ja nende kehhade seest peab nende hais tousma, ja mäed peawad nende werrest ärrasullama.


text:
Ja keik taewa wäggi peab ärrakuiwama ja taewas peab sama kokkokeertud kui ramat, ja keik temma wäggi peab mahhapuddenema, otsekui lehhed puddenewad winapu peält, ja kui marjad puddenewad wigipu peält.


text:
Sest minno moök taewas on joobnuks sanud; wata, se peab mahhatullema Edomi peäle, ja mo ärrakautawa rahwa peäle öigeks nuhtlusseks.


text:
Jehowa moök on sanud täis werd, ja raswaseks raswast, tallede ja sikkude werrest, järade nerude raswast; sest Jehowal on tapmist Potsras, ja paljo tapmist Edomi-maal.


text:
Reemi-metsalissed peawad ka allatullema nendega, ja wärsid wäggewatte härgadega, ja nende Ma peab joobnuks sama werrest, ja nende pörm raswaseks minnema raswast.


text:
Ja temma jöed peawad törwaks mudetud sama, ja temma pörm weewliks, ja temma Ma peab ollema kui pöllew törw.


text:
Ei se pea ööd egga päwad ärrakustuma, iggaweste touseb temma suits; pölwest pölweni jääb ta paljaks, ei ükski käi ial seält läbbi ei ellades.


text:
Waid Kaati-liñnud ja sured silid peawad sedda pärrima, ja ökul ja kaarnad seäl ellama, ja temma weab siñna peäle nöri, et se tühjaks, ja lodi, et se paljaks jääb.


text:
Ja temma suresuggused, neid ep olle seäl, kedda nemmad woiksid kunningrigi peäle kutsuda, ja keik temma würstid löpwad ärra.


text:
Ja temma suurte koddade sees peawad kibbowitsad ülleskaswama, ohhakad ja orjawitsad ta tuggewatte liñnade sees, ja peab lendama maddude ello-asse ollema, rohho-ma Jaana-lindude poegele.


text:
Ja mets-kassid tullewad Iide wasto, ja karrune tont hüab teise wasto, issige Lilit wottab seäl hingada ja leiab ennesele hingamisse asset.


text:
Kipposi-lind teeb siñna pessa ja munneb, ja korib wälja ja koggub omma warjo alla; senna tullewad ka kokko mustad kotkad teine teisega.


text:
Otsige Jehowa ramato seest, ja luggege, ei ühteainust neist ei olle waia, nemmad ei leia ei üht egga teist pudumast; sest minno su se on käsknud, ja selle su waim se sadab neid kokko.


text:
Ja temma on neile liisko heitnud, ja temma kässi on sedda neile jagganud nöriga: iggaweste peawad nemmad sedda pärrima, ja pölwest pölweni seäl ellama.


text:
Nemmad peawad hästi öitsma ja wägga röömsad ollema ka sure römo ja öiskamissega; Libanoni au, Karmeli ja Saroni suur au on temmale antud; nemmad sawad Jehowa au, meie Jummala suurt au nähha.


text:
Üttelge neile, kes on äkki melega: Kinnitage ennast, ärge kartke mitte; wata, teie Jum̃al tulleb kätte maksma, Jummala tassumissega tulleb temma, ja sadab teile abbi.


text:
Siis peab se, kes jalloto, hüppama kui hirw, ja keletuma keel röömsaste laulma; sest wessi keeb ülles körbes, ja jöed laggeda Ma seest.


text:
Ja nömme-ma peab järweks sama, ja kuiw Ma wee hallikaks; need waggad peawad maggama, kus lendawa maddude ello-asse on , rohhi peab sama pillirouks ja körkiaks.


text:
Ja seäl peab ollema sild ja te, ja sedda peab pühhaks teeks hütama; kes rop on, ei woi seäl peäl käia, waid se on teiste heaks; kes sedda teed käib, se, ei woi ärraeksida, ei meletumadke.


text:
Seäl ei pea loukoera ollema, ja kiskuja metsalinne ei pea mitte senna üllesminnema, egga seält leitama; agga kes on lunnastud, need käiwad seäl .


text:
Ja JEHOWA lunnastud tullewad taggasi, ja lähhäwad Sioni öiskamissega; ja iggawenne rööm on nende Pea peäl: nemmad sawad kätte lusti ja römo, agga kurbdus ja öhkaminne pöggenewad ärra.


text:
Ja se sündis neljateistkümnemal kunninga Hiskia aastal, et Assuri kunningas Sannerib üllestulli keige Juda tuggewatte liñnade wasto, ja neid ärrawottis.


text:
Ja Assuri kunningas läkkitas Rabsake Lakisist Jerusalemma sure wäega kunninga Hiskia jure; ja ta jäi seisma üllema tigi kaewando jure, uhhutaja wälja silla pole.


text:
Ja Eljakim Ilkia poeg, kes koia ülle, läks temma jure wälja, ja Sebna se kirjotaja, ja Asawi poeg Joa se üllem-nou-andja.


text:
Ja Rabsake ütles nende wasto: Et üttelge Hiskia wasto, nenda ütleb se suur kunningas, Assuri kunningas: Mis lotus on se, mis sa lodad?


text:
Ma ütlen: Töeste se on ulede jut, kui sa ütled: Nou ja wäggi on, et woib söddida! kelle peäle lodad sa nüüd, et sa mo wasto olled pannud?


text:
Wata, sa lodad katkiröhhutud pilliroogse keppi peäle, Egiptusse peäle; kui kegi temma peäle ennast toetab, siis lähhäb se temma peo sisse, ja aiab läbbi: nisuggune on Warao Egiptusse kunningas keikile, kes temma peäle lootwad.


text:
Ja kui sa mo wasto ütled: Meie lodame Jehowa omma Jummala peäle; eks se olle sesamma? kelle körged paigad ja kelle altarid Hiskia on ärrasaatnud, ja üttelnud Judale ja Jerusalemmale: Seie altari ette peate teie kummardama.


text:
Agga nüüd, et wea kihla Assuri kunningaga mo issandaga, ja ma tahhan sulle kakstuhhat hoost anda, kas sa jouad neid ennesele sata, kes nende selgas söitwad?


text:
Ja kuida woid sa ühhe mo issanda wähhematte sullaste pealikko taggasi aiada; ja sinna lodad Egiptusse peäle söawankritte ja rüütlide pärrast?


text:
Ja nüüd, kas ma ilma Jehowata ollen üllestulnud sesinnatse Ma wasto sedda ärrarikkuma? Jehowa on mo wasto üttelnud: Minne ülles senna male, ja rikku sedda ärra.


text:
Ja Eljakim ja Sebna ja Joa ütlesid Rabsake wasto: Et rägi omma sullaste wasto Siria-keelt, sest meie moistame sedda , ja ärra rägi meie wasto Juda-keelt selle rahwa kuuldes, mis müri peäl.


text:
Ja Rabsake ütles: Kas mo issand mind on läkkitanud so issanda ja sinno jure? et ma need sannad pean räkima; eks mitte ka nende meeste jure, kes müri peäl istuwad, et nemmad teiega omma roja peawad söma ja omma kust joma?


text:
Ja Rabsake jäi seisma, ja hüdis Juda-kele sure heälega ja ütles: Kuulge sure kunninga Assuri kunninga sannad.


text:
Nenda ütleb se kunningas: Ärge laske Hiskiat teid mitte petta, sest temma ei woi teid mitte ärrapeästa.


text:
Ja ärgo saatko Hiskia teid mitte lootma, Jehowa peäle, kui ta ütleb: Jehowa wottab meid töeste ärrapeästa, sesinnane lin ei pea mitte Assuri kunninga kätte sama.


text:
Ärge kuulge mitte Hiskia sanna: sest nenda ütleb Assuri kunningas: Leppige moga anni pärrast, ja tulge wälja mo jure, ja söge iggaüks omma winapuust ja iggaüks omma wigipuust, ja joge iggaüks wet ommast kaewust;


text:
Kunni ma tullen ja wottan teid wia ühhe male, mis on kui teie Ma, üks wilja ja wärske wina Ma, üks leiwa ja winamäggede Ma.


text:
Ärge laske Hiskiat teid mitte kihhutada, kui ta ütleb: Jehowa wottab meid ärrapeästa! kas on pagganatte jummalad iggaüks omma Ma ärrapeästnud Assuri kunninga käest?


text:
Kus on Amati ja Arpadi jummalad? kus on Sewarwaimi jummalad? ehk kas need on Samaria minno käest ärrapeästnud?


text:
Kes on keige nende made jummalatte seast, kes ommad maad mo käest ärrapeästnud, et Jehowa Jerusalemma mo käest peaks ärrapeästma.


text:
Ja nemmad jäid wait, ja ei wastand temmale ei sannage, sest se olli kunninga käsk, mis ta öölnud: Teie ei pea temmale mitte wastama.


text:
Ja Ilkia poeg Eljakim, kes koia ülle, ja Sebna se kirjotaja, ja Asawi poeg Joa se üllem-nou-andja tullid Hiskia jure, löhki kärristud rided selgas, ja kulutasid temmale Rabsake sannad.


text:
Ja se sündis, kui kunningas Hiskia sedda kulis, et ta ommad rided löhki kärristas, ja ennast kotti-ridega kattis, ja Jehowa kotta läks.


text:
Ja läkkitas Eljakimi, kes koia ülle olli , ja Sebna se kirjotaja, ja preestride wannemad, kotti-rided selgas, prohweti Jesaja Amotsi poia jure.


text:
Ja nemmad ütlesid temma wasto: Nenda ütleb Hiskia: Sesinnane pääw on ahhastusse, ja söitlemisse, ja laimamisse pääw; sest lapsed on tulnud lapsekoiast wälja, ja rammo ep olle mitte neid ilmale tua.


text:
Ehk Jehowa so Jummal wottaks Rabsake sannad kuulda, kedda Assuri kunningas temma issand on läkkitanud, sedda ellawat Jummalat laimama ja söitlema nende sannadega, mis Jehowa so Jummal on kuulnud; ja te nende eest palwet, kes üllejänud, mis siit leitakse.


text:
Ja Jesaia ütles nende wasto: Nenda üttelge omma issanda wasto: Nenda ütleb Jehowa, ärra karda nende sannade eest, mis sa kuulnud, misga Assuri kunninga poisid mind on teotand.


text:
Wata, ma tahhan temma sisse ühhe waimo anda, et ta peab jutto kuulma, ja omma male taggasi minnema; ja tahhan tedda lasta langeda moöga läbbi temma male.


text:
Ja Rabsake läks taggasi, ja leidis Assuri kunningast söddimast Libna wasto: sest ta olli kuulnud, et temma olli Lakisist ärraläinud.


text:
Ja ta kulis Mora-ma kunningast Tirrakast, et ööldi: Ta on wäljatulnud sinnoga taplema; ja kui temma sedda kulis, siis läkkitas temma Käskusid Hiskia jure, ja ütles:


text:
Nenda peate teie Juda kunninga Hiskiaga räkima, ja ütlema: Ärra lasse omma Jummalat sind petta, kelle peäle sa lodad, ja ütled: Jerusalem ei pea mitte Assuri kunninga kätte sama.


text:
Wata, sa olled kuulnud mis Assuri kunningad keige madele teinud, ja neid sutumaks ärrakautand; ja sind peaks peästetama?


text:
Kas pagganatte jummalad neid on ärrapeästnud, kedda mo wannemad ärrarikkunud? Kosani- ja Harani- ja Retsewi ja Edeni-rahwast, mis on Telassaris.


text:
Ja Hiskia wottis need ramatud Käskude käest, ja lugges neid, ja läks ülles Jehowa kotta, ja Hiskia lautas neid laiale Jehowa ette.


text:
Wäggede Jehowa Israeli Jummal! kes sa istud Kerubide peäl, sinna olled üksi Jummal keik ülle ma-ilma kunningrikide, sinna olled teinud taewast ja maad.


text:
Käna Jehowa! omma körwa, ja kule, Jehowa te ommad silmad lahti, ja wata ja kule keik Sanneribi sannad, kes on läkkitanud sedda ellawat Jummalat laimama.


text:
Ja nende jummalad tullesse heitnud, sest need ei olnud jummalad, waid innimesse kätte tö, pu ja kiwwi; sepärrast on nemmad neid hukka pannud.


text:
Ja nüüd, Jehowa meie Jummal! peästa meid temma käest, et keik ma-ilma kunningrigid sawad teäda, et sinna üksi Jehowa olled .


text:
Ja Amotsi poeg Jesaia läkkitas Hiskia jure, ja ütles: Nenda ütleb Jehowa Israeli Jummal, mis sa mo käest olled pallunud Assuri kunninga Sanneribi pärrast;


text:
Siis on se sanna, mis Jehowa ta wasto rägib: Neitsist Sioni tüttar ei panne sind mikski, ja irwitab sind, Jerusalemma tüttar wangutab Pead so järrele.


text:
Kedda olled sa laimand ja teotand, ja kelle wasto olled sa heält töstnud? ja sa töstad ommad silmad körgesse Israeli pühha Lunnastaja wasto.


text:
Sa olled omma sullaste läbbi Issandat laimanud, ja öölnud: Minna ollen omma söawankritte sure hulgaga üllesläinud körge mäggede peäle Libanoni pole, ja tahhan ta pitkemad seedrid ja wäljawallitsetud männad mahharaiuda, ja tulla ta üllema otsa, senna metsa ja temma harritud pöldude peäle.


text:
Eks sa olle kuulnud am̃ust aiast, et miña sedda teinud, jo endisist päiwist ollen ma sedda ärramöttelnud? nüüd sadan ma sedda, et sa pead tuggewad liñnad raiskama prüggi hunnikuks.


text:
Ja kes nende seas ellasid, on käe polest nödraks läinud, ärraehmatand ja häbbi sisse sanud; nemmad on kui pöllo rohhi ja haljas noor rohhi, kui kattuste rohhi ja körwetand orras, enne kui ta lonud.


text:
Sepärrast et sa mo wasto wihhastad, ja so liigjulgus touseb mo körwade ette, siis tahhan ma omma önge so ninnasse panna ja omma sulist so mokkade wahhele, ja sind taggasi wia sedda teed, mis sa olled tulnud.


text:
Ja se olgo Hiskia sulle! märgiks: teie peate sel aastal söma, mis isseennesest kaswab, ja teisel aastal, mis sest jälle kaswab, ja kolmandal aastal külwage ja leikage, ja istutage winamäggesid, ja söge nende wilja.


text:
Sest Jerusalemmast peab wäljatullema, mis üllejänud, ja Sioni mäelt, mis ärrapeäsenud; wäggede Jehowa pühha wihha wottab sedda tehja.


text:
Sepärrast ütleb Jehowa nenda Assuri kunninga pärrast: Ei ta pea mitte seie liñna tullema, egga nolesid senna laskma, egga kilbiga senna alla tullema, egga walli ta wasto üllesteggema.


text:
Sedda teed, mis ta tulnud, peab ta taggasi minnema; agga seie liñna ei pea ta mitte sama, ütleb Jehowa.


text:
Ja ma tahhan sesinnatse liñna kaitsta, ja sedda ärrapeästa ennese pärrast, ja omma sullase Taweti pärrast.


text:
Ja Jehowa Ingel läks wälja, ja löi Assuri leri mahha sadda ja wiis ühheksatkümmend tuhhat; ja nemmad tousid hom̃iko warra ülles, ja wata, keik need ollid surnud kehhad.


text:
Ja se sündis, kui ta omma jummala Nisroki koias kummardas, et Adrammelek ja Saretser temma poiad tedda moögaga mahhalöid ja nem̃ad peäsesid ärra Ararati male; ja temma poeg Esarraddon sai kunningaks ta assemele.


text:
Neil päiwil sai Hiskia haigeks surremisse peäle; ja Amotsi poeg Jesaia se prohwet tulli temma jure, ja ütles ta wasto: Nenda ütleb Jehowa: # Wotta omma ello-maia asjad seäda, sest sa pead surrema, ja ei mitte ellusse jäma.


text:
Ja ta ütles: Oh Jehowa! et mötle, kuida ma sinno ees ollen ellanud töe sees ja hea kohtlase süddamega, ja teinud, mis so silma ees hea; ja Hiskia nuttis üpris wägga.


text:
Minne ja ütle Hiskia wasto: Nenda ütleb Jehowa so issa Taweti Jummal, ma ollen so palwe kuulnud, ja so silma wet näinud; wata, ma tahhan so ello päwade jure lissata wiisteistkümmend aastat,


text:
Wata, ma tahhan püggalatte warjo päwaga taggasi sata kümme püggalat, mis ta on eddasi läinud, Ahasi tunnipakko peäl; ja se pääw läks taggasi kümme püggalat, mis ta eddasi läinud tunnipakko peäl.


text:
Minna ütlesin: Et mo päwad löpwad, lähhän ma surno haua wärrawast sisse, ma saan lahti neist aastaist, mis mul alles olleksid olnud ellada .


text:
Ma ütlesin: Ei ma sa nähha Issandat, Issandat ellawatte Ma peäl; ei ma sa teps innimest nähha nendega, kes siin kadduwas ilmas ellawad.


text:
Mo igga on ärraläinud ja ärrawidud minno käest, kui karjatse maia; ma löppetan omma ello kui kangur kangast , temma leikab mind ärra kui kanga narmad; hom̃ikust öhtoni teed sa otsa minno peäle.


text:
Ma arwasin hom̃ikust sadik, tedda loukoera sarnatse ollewad , nenda murdis ta ärra keik mo lukondid: päwast ööst sadik teed sa otsa mo peäle.


text:
Kui päsokenne ja kurg, nenda wiiksusin minna, ma äggasin kui tuike; mo silmad nörkewad ärra ülles wadates ; mulle tehhakse liga, Issand! olle mo käemees.


text:
Mis pean ma räkima? sest ta on mulle üttelnud, ja on ka teinud; ma tahhan hiljukeste käia keik ommad aastad, omma hinge kibbedusse pärrast.


text:
Issand se läbbi ellatakse, ja keiges ses on mo waimo ello; ja sa teed mind terweks, ja hoiad mind ellus.


text:
Wata, rahho polest olli mul wägga kibbe kä; agga sinna olled mo hinge wägga armatsend ja peästnud hukkatusse august; sest sa olled keik mo pattud omma selja tahha heitnud.


text:
Sest haud ei tunnista so au mitte ülles, egga surm kida sind; kes hauda mahhalähhäwad, ei need loda sinno töe peäle.


text:
Kes ellab, kes ellab, se tunnistab so au ülles, nenda kui minna tännapääw; issa kulutab lastele sinno töt.


text:
Jehowa on walmis mind ärrapeästma, sepärrast tahhame meie laulusid mo keelte-mängide peäl mängida keik omma ello päiwil Jehowa koias.


text:
Ja Jesaia olli üttelnud, et nemmad piddid wigimarja kakko wotma, ja katki wautama, ja paise peäle pannema , siis piddi ta ellusse jäma.


text:
Sel aial läkkitas Merodak Paladan Paladani poeg Pabeli kunningas ramatuid ja andid Hiskia kätte, sest ta olli kuulnud, et ta haige olnud, ja jälle terweks sanud.


text:
Ja Hiskia olli römus nende pärrast, ja näitis neile omma warrandusse koiad, höbbedat ja kulda, ja kallid rohhud, ja parremat ölli, ja keik sedda kodda, kus ta söariistad sees , ja keik, mis temma warranduste seest leiti; ei olnud ühtegi, mis Hiskia neile ei olleks näitnud ommas koias, ja keiges ommas wallitsusses.


text:
Siis tulli prohwet Jesaia kunninga Hiskia jure, ja ütles ta wasto: Mis räkiwad need mehhed? ja kust nemmad so jure tullewad? ja Hiskia ütles: Nemmad on kaugelt maalt Pabelist mo jure tulnud.


text:
Ja teine ütles: Mis on nemmad so koias näinud? siis ütles Hiskia: Nemmad on keik näinud, mis mo koias on , ei olle ühtege, mis ma ep olleks neile näitnud omma warranduste sees.


text:
Wata, päwad tullewad, et keik, mis so koias on , ja mis so wannemad kokkopannud tänna päwani, peab Pabeli ärrawidama, ei pea ühtegi jälle jäma, ütleb Jehowa.


text:
Ja nemmad wotwad monned so poegadest, kes sinno ihhust wäljatullewad, mis sinna sünnitad, ja need peawad üllemad teenrid ollema Pabeli kunninga kunninglikkus koias.


text:
Ja Hiskia ütles Jesaia wasto: Jehowa sanna on hea, mis sa olled räkinud; ja ütles: Hea se on, et rahho ja tödde peab ollema minno päiwil.


text:
Räkige Jerusalemma mele pärrast , ja kulutage temmale, et temma suur waew otsa sanud, et ta üllekohhus on leppitud; et ta Jehowa käest on sanud kahhewörra keige omma pattude sees.


text:
Keik orgusid peab üllendatama, ja keik mäggesid ja mäekinko peab allandatama, ja mis mätlik on, peab tassaseks sama, ja mis ohhakaist umne on, peab silledaks maaks sama .


text:
Üks heäl ütleb: Kuluta! ja teine ütleb: Mis ma pean kulutama? sedda: Keik lihha on kui rohhi, ja keik temma headus kui öieke wälja peäl.


text:
Sion! kes sa head sannumed kulutad, astu ülles körge mäe peäle; Jerusalem! kes sa head sannumed kulutad, tösta waljuste omma heält, tösta heält , ärra karda mitte; ütle Juda liñnadele: Wata, teie Jummal tulleb .


text:
Wata, Issand Jehowa tulleb wäggewa wasto, ja temma kässiwars wallitseb: wata, temma palk on temmaga ja temma tö kasso temma ees.


text:
Ta wottab kui karjane omma karja hoida ja om̃a käewarrega pima-talled kogguda, ja ommas sülles kanda, ja immetajad lambad pissi juhhatada.


text:
Kes on omma peoga wet moötnud, ja waksaga taewad ärramoötnud, ja wakkaga ma-ilmo kokkopannud, ja mäed märka-puga ja mäekingud waekausiga waginud?


text:
Kellega on ta nou piddanud? et se temmale piddi moistust andma, ja tedda öppetama sedda teeradda, mis kohhus on , ja tedda öppetama tundmist, ja temmale teäda andma moistusse teed.


text:
Wata, pagganad on arwatud kui tilk ömbris ja kui pörmoke waekauside peäl; wata, ta töstab sared ülles kui tolmo pörmukest.


text:
Kes kehwa on üllestöstmisse-ohwri andma , se wallitseb wälja ühhe pu, mis ei mäddane, ja otsib ennesele targa puseppa, et ta peab walmistama ühhe nikkerdud kuio, mis ei köigu.


text:
Eks teie ei tea? eks teie ei kule? eks se algmissest ep olle teile kulutud? eks teie ei moista, kuida ma-ilma allused on pandud ?


text:
Minna ollen, kes istub Ma pire peäl; ja kes seäl ellawad, need on kui rohhotirtsud; Ma ollen, kes taewast laiale lautab kui penikesse linna, ja wännitab sedda kui ühhe telgi, kus woib sees ellada.


text:
Nemmad ep ollege istutud, ep ollege külwatud, nende känd ei juurduge maas, siis puhhub temma ka nende sekka, et nemmad ärrakuiwawad, ja kange tuul wiib neid ärra kui kört.


text:
Kelle sarnatseks tahhate teie mind nüüd panna, et ma selle sarnane olleksin, ütleb pühha Lunnastaja .


text:
Töstke ommad silmad ülles körgesse, ja wadage, kes on neid lonud, ja sadab nende söawägge wälja arro pärrast? ta kutsub neid keik nimme pärrast: Temma jou ja tuggewa rammo pärrast ei olle ühteainust waia.


text:
Mikspärrast ütled sa Jakob, ja sa Israel rägid: Minno te on Jehowa eest warjul, ja mo kohhus lähhäb mo Jummalast möda.


text:
Eks sa ei tea? eks sa olle kuulnud? iggawenne Jummal Jehowa, ma-ilma otsade Loja ei wässi egga tüddi ärra; temma moistus on ilma ärraarwamatta.


text:
Agga kes JEHOWAT ootwad, need sawad ue rammo, ja lähhäwad ülles tibadega kui kotkad: nemmad jookswad, ja ei tüddi mitte ärra, nemmad käiwad, ja ei wässi mitte ärra.


text:
Olge wait mo wasto, sared! ja rahwas wotko uut rammo, tulgo nemmad liggi, ja räkigo siis, läkki ühtlase liggi kohtusse.


text:
Kes on üllesärratanud sedda, kes hom̃iko poolt ? kes kutsus tedda öigusse pole ennese järrel käima? kes andis temma kätte pagganad, ja panni tedda kunningatte ülle wallitsema? kes andis neid kui pörmo temma moöga kätte, ja kui körred, mis laiale aetakse, temma ammo kätte?


text:
Kes on sedda ettewötnud ja teinud? se, kes keige pölwe-rahwa kutsub algmissest: minna Jehowa ollen essimenne, ja minna ollen wimistega sesamma.


text:
Ja pusep kinnitas kullaseppa, kes haamriga silledaks teeb, mis on tautud allasi peäl, ja ütleb sest, mis on jodetud: Se on hea! ja kinnitab sedda naeltega, et se ei pea köikuma.


text:
Agga sinna mo sullane Israel, Jakob, kedda ma ollen ärrawallitsenud; Abraami suggu, kes mind armastas;


text:
Sinna, kedda ma ollen kätte sanud ma-ilma otsast, ja ollen sind selle Ma üllematte seast kutsunud, ja ütlesin sulle: Sinna olled mo sullane, ma ollen sind ärrawallitsenud, ja ei mitte ärrapölgnud.


text:
Ärra karda mitte, sest minna ollen sinnoga; ärra wata mitte ennese ümber, sest minna ollen so Jummal, ma teen sind tuggewaks, ma aitan sind ka, ma pean sind ka ülles omma öigusse parrema käega.


text:
Wata, häbbenema ja häbbi pärrast ärrapunnastama peawad keik, kes so peäle wägga wihhased on; need kes soga riidlewad, ei pea ollema kui ühtekegi, ja peawad hukka minnema.


text:
Kui sa need mehhed, kes so wasto taplesid, otsid, siis ei leia sa neid mitte; need mehhed, kes so wasto söddisid, ei pea mikski sama ja ollema kui ei middagi.


text:
Sest minna Jehowa so Jummal kinnitan so parrema käe, ja ütlen so wasto: Ärra karda mitte, minna aitan sind.


text:
Ärra karda mitte, sa usklike Jakob, sinna Israeli rahwas; ma aitan sind, ütleb JEHOWA, ja so lunnastaja, kes pühha Israelis.


text:
Wata, ma pannen sind ueks terrawaks hammastega pahma-reeks; sa pead mäed kui reht peksma ja peneks teggema, ja mäekingud hagganaks teggema.


text:
Sa pead neid laiale wiskama, ja tuul peab neid ärrawima, ja kange tuul neid laiale aiama; agga sinna pead wägga römus ollema Jehowa sees, ja Israeli pühhast Lunnastajast kiitlema.


text:
Willetsad ja waesed otsiwad wet, ja polle ühtege, nende keel löppeb ärra janno pärrast; minna Jehowa tahhan neid kuulda, minna Israeli Jummal ei tahha neid mitte mahhajätta.


text:
Ma tahhan körgematte paikade peäle jöggesid panna jooksma, ja kesk orgude sees kaewusid sata, ja körbe panna wee-järweks, ja poudsed maad wee-hallikaks.


text:
Ma tahhan körwesse panna parremat suggu seedripuid, ja mirti- ja öllipuid: ma tahhan laggeda Ma peäle panna mäñde, parremat mäñna suggu ja Tassuri-puid ühtlase.


text:
Et nemmad woiksid nähha ja tunda, ja tähhele panna ja arwata ühtlase, et Jehowa kässi sedda teinud, ja Israeli pühha Lunnastaja sedda lonud.


text:
Toge ette omma rio-asja, ütleb Jehowa; laske liggi tulla teie wäggewamad jummalad , ütleb Jakobi Kunningas.


text:
Lasko nemmad neid liggi tulla, et need meile kulutaksid sedda, mis peab sündima; kulutage endised asjad, missugused nemmad on , et meie woiksime tähhele panna ja tunda, mis nende järrele tulleb , ehk kulutage meile tullewad asjad.


text:
Kulutage, mis pärrast peab tullema, et meie tunneksime, et teie jummalad ollete ; tehke ka head ehk kurja, siis tahhame ennese ümber wadata, ja sedda ühtlase nähha.


text:
Ma tahhan pohja poolt ühhe ärratada, ja temma tulleb, ja päwa-tousma poolt, kes mo nimme peab appi hüüdma, ja tullema würstide peäle kui soue peäle , ja kui pottisep roja sötkuma.


text:
Kes on algmissest kulutanud, et meie teaksime, ja wannast aiast, et woiksime öölda: temma on öige! agga ükski ei anna teäda, ükski ei kuluta middage, ükski ei kulege teie könnesid.


text:
Minna ollen essimenne, kes ütleb Sionile: Wata, wata, need asjad kulutan minna; ja Jerusalemmale annan ma hea sannume kulutajad.


text:
Ja ma waatsin, ja ep olle ükski, ja nende seas ep ollege nou-andjat, et ma woiksin neilt küssida, et nemmad middagi wastaksid.


text:
Wata, se on mo sullane, kedda ma ülles pean; minno ärrawallitsetud, kes mo hinge mele pärrast on : ma annan omma Waimo ¤ temmale ta sadab pagganattele kohhut.


text:
Röhhutud pillirogo ei murra ta mitte katki, ja öhkuwad tahti, mis weel suitseb, ei kustuta temma mitte ärra, ta sadab kohhut ette töe tundmisseks.


text:
Temma ei nörge ärra egga jookse eest ärra, kunni ta saab kohhut seädnud Ma peäle; ja temma kässo-öppetusse peäle peawad sared lootma.


text:
Nenda ütleb Jummal Jehowa, kes taewad lonud ja neid wännitab, ja lautab maad wälja, ja mis tem̃ast kaswab; kes öhko añnab rahwale, mis seäl peäl on , ja waimo neile, kes seäl peäl käiwad.


text:
Minna Jehowa ollen sind kutsnud öigussega, ja tahhan so kätte kinnihakkada, ja sind hoida, ja sind panna seädusseks rahwale, pagganattele walgusseks.


text:
Et sa pead pimmedatte silmad lahti teggema, et sa pead wangid wäljatoma wangi-honest, ja wangi-tornist neid, kes istuwad pimmedusses.


text:
Minna JEHOWA, se on mo nimmi; ja ma ei anna mitte teisele omma au , egga omma kitust nikkerdud kuiudele.


text:
Wata, endised asjad on tulnud, ja ued asjad kulutan minna; ennekui nemmad üllesärkawad, annan ma teile sedda kuulda.


text:
Laulgem Jehowale uut laulo, ja temma kitust ma-ilma otsast; kes teie merre peäle lähhäte, ja temma täius; teie sared! ja kes nende peäl ellawad.


text:
Körb ja temma liñnad töstko heält, ja küllad, kussa Kedari-rahwas ellawad; kes kaljude peäl ellawad, öiskago, mäggede otsa peält karjugo nemmad.


text:
Jehowa lähhäb wälja kui wäggew mees, ja tahhab pühha wihha kihhutada kui södda-mees; ta wottab kissendada ja wägga karjuda, ja omma waenlaste peäle woimust wötta.


text:
Ma ollen wait olnud ammust aiast; pean ma ikka kurt ollema ja ennast piddama? ma tahhan karjuda kui se, kes lapse saab; ma tahhan hingada, ja ühtlase ärraneelda.


text:
Ma tahhan mäed ja mäekingud paljaks tehha, ja keik nende rohto ärrakörwetada; ja tahhan jöed sariks tehha, ja järwed tahhedaks tehha.


text:
Ja tahhan pimmedad sata senna tee peäle, mis nemmad ei tea, ja neid juhhatada nende teeraddade peäle, mis nemmad ei tunne: ma tahhan pimmedust nende ees tehha walgusseks, ja tassaseks, mis karre on : need on need asjad, mis ma tahhan tehha, ja ei mitte neid jällejätta.


text:
Need peawad taggasi tagganema, ja wägga häbbenema, kes nikkerdud kuiude peäle lootwad, kes ütlewad wallatud kuiudele: Teie ollete meie jummalad.


text:
Kes on ni pimme, kui minno sullane? kes on ni kurt, kui minno Käsk, kedda ma läkkitan? kes on ni pimme, kui se, kes heakohtlane piddi ollema, ja ni pimme, kui Jehowa sullane?


text:
Sa nääd paljo, ja ei panne sedda tähhele; körwad on kül lahti tehtud, ja temma ei kule siiski mitte.


text:
Agga se on üks ärrarisutud ja paljaks tehtud rahwas; keik need nored mehhed on kinniköidetud, ja pandud puggema wangi-hoonte sisse: nemmad on sanud risutawaks, ja ükski ei peästa neid; nemmad on wäggise käest ärrawidud, ja ükski ei ütle: Anna taggasi.


text:
Kes on Jakobit annud wäggise käest ärrawia, ja Israeli risujatte kätte? eks Jehowa? kelle wasto meie olleme patto teinud, ja nemmad ei tahtnud ta tede peäl käia, egga kuulda temma kässo-öppetust.


text:
Sepärrast on ta omma tullise wihha temma peäle wäljawallanud ja kange södda, ja se sütab tedda pöllema ümberringi, ja ta ei tunnege; ja se pölleb temmas, ja temma ei panne sedda mitte süddamesse.


text:
Ja nenda ütleb nüüd Jehowa, so loja, oh Jakob! ja so walmistaja, oh Israel! ärra karda mitte , sest ma ollen sind lunnastanud, ja nimme pärrast sind kutsnud: sa olled minno pärralt.


text:
Kui sa weest läbbi lähhäd, ollen minna soga, ja kui sa jöggedest läbbilähhäd , ei pea nemmad sind mitte ärraupputama: kui sa tulles käid, ei pea sa ärrapöllema, ja tulle-leek ei pea sind mitte körwetama.


text:
Sest minna ollen Jehowa so Jummal, Israeli pühha Lunnastaja , so ärrapeästja: ma ollen so leppitusse-rahhaks annud Egiptusse-ma Mora- ja Seba-ma so assemele:


text:
Et sa mo melest kallis olled, siis olled sa aulisseks sanud, ja minna armastan sind: sepärrast annan ma innimessi so assemele, ja paljo rahwast so hinge assemele.


text:
Ärra karda mitte, sest minna ollen sinnoga: ma tahhan päwatousma poolt so suggu tua, ja öhto poolt sind kokko kogguda.


text:
Ma tahhan pohja-male öölda: Anna; ja louna-male: Ärra pea kinni: to mo poiad kaugelt, ja mo tütred Ma otsast,


text:
Keik, mis nimmetakse mo nimme järrele, ja kedda ma lonud ommaks auuks, kedda ma ollen walmistand, kedda minna ka teinud.


text:
Keik pagganad koggugo ennast ühtlase, ja keiksuggu rahwast tulgo kokko: kes nende seast woib sedda teäda anda, ja endised asjad meile kulutada: toge nemmad ommad tunnistus-mehhed ette, et nemmad öiged on; ja kuulgo, ja üttelgo nemmad: Se on tössi.


text:
Teie ollete minno tunnistus-mehhed, ütleb Jehowa, ja mo sullane, kedda ma ollen ärrawallitsenud, et teie woite teäda, ja mind uskuda ja moista, et minna sesamma ollen : enne mind ep olle ükski jummal walmistud, ja pärrast mind ei sa ükski ollema.


text:
Minna ollen täetanud ja ärrapeästnud, ja kulutand, ja ükski woöras teie seast; ja teie ollete mo tunnistusmehhed, et minna ollen Jummal, ütleb Jehowa.


text:
Ka ollen minna sesamma, ennekui üks pääw olli , ja ükski ei woi mo käest ärrapeästa: ma tahhan sedda tehha, ja kes woib sedda taggasi aiada?


text:
Nenda ütleb Jehowa teie Lunnastaja, kes Israelis pühha on : Teie pärrast ollen ma läkkitanud Pabeli, ja mahhawiskanud keik pomid, ja Kaldea-rahwast nende römo laewadega.


text:
Kes wäljatoob wankrid ja hobbosid, wahwaid ja tuggewaid mehhi, et nemmad ühtlase piddid maas ollema, ja ei mitte üllestousma; nemmad on ärrakustunud, kui taht on nemmad koggone ärrakustund.


text:
Wata, ma teen uut asja , nüüd peab se üllestärkama, eks teie ei tunne sedda? ka tahhan ma teed tehha körbe, ja jöggesid tühja lane sisse.


text:
Metsalissed, lendawad maud, ja Jaana-lindude poiad peawad mind auustama: sest ma tahhan anda wet körbes, jöggesid tühjas lanes, et ma jodan omma ärrawallitsetud rahwast.


text:
Sinna ep olle omma pölletamisse-ohwride lambo mulle mitte tonud, egga omma tappa-ohwridega mind auustanud: ma polle sind pannud tenima roa-ohwridega, egga sulle waewa teinud wirokiga.


text:
Sinna polle rahha pärrast mulle rohho-putkid ostnud, egga omma ohwride raswaga mind täitnud; # agga mind olled sa pannud tenima omma pattudega, mulle olled sa waewa teinud om̃a üllekohtuste teggudega.


text:
Minna, minna ollen se, kes so ülleastmissed kustutab issiennese pärrast, ja ei tulleta sinno patto mitte mele.


text:
Sepärrast tahhan ma pühha paiga üllemad ärrateotada, ja Jakobit panna ärrakautawaks, ja Israelit selgeks teotusseks.


text:
Nenda ütleb Jehowa, kes sind teinud, ja sind emma ihhust walmistanud, kes sind tahhab aidata: ärra karda mo sullane Jakob, ja Jesurun, kedda ma ollen ärrawallitsenud.


text:
Sest ma tahhan wet wäljawallada selle peäle, kel janno on, ja jookswad weed kuiwa peäle: ma tahhan omma waimo wäljawallada so suggu peäle, ja omma önnistust sinno sugguwössa peäle,


text:
Teine ütleb: ma ollen Jehowa pärralt, ja teine nimmetab ennast Jakobi nimme järrele, ja teine kirjotab omma käega ennast Jehowale, ja nimmetab ennast lianimmega Israeliks.


text:
Nenda ütleb Jehowa Israeli kunningas, ja temma Lunnastaja wäggede Jehowa: Minna ollen essimenne , ja miña ollen wiimne, ja polle muud Jummalat kui minna.


text:
Ja kes woib nenda kui minna hüda ja sedda kulutada, ja sedda mulle seäda, sest aiast kui ma wannast ollen rahwast assutanud, ja nemmad kulutago neile tullewad asjad, ja mis peab sündima.


text:
Ärge wärrisege, ja ärge kartke, eks ma ammust aiast olle sulle annud kuulda, ja kulutanud, ja teie ollete mo tunnistus-mehhed; kas on üks teine Jummal kui minna, ja muud kaljo ei olle, minna ei tea.


text:
Kes nikkertud kuiud walmistawad, need keik on tühhised, ja nende kallimad kuiud ei kölba ühtegi, ja nemmad on nende tunnistus-mehhed, nemmad ei nä egga tunne, et nem̃ad woiksid häbbeneda.


text:
Wata, keik temma seltsimehhed peawad häbbisse sama, ja seppad issi on innimessed: tulgo nemmad keik kokko ja seisko, nemmad peawad wärrisema, ja häbbi sisse sama ühtlase.


text:
Üks taub rauda pihtidega, ja teeb sedda kumaks süttega, ja walmistab sedda haamrittega, ja teeb tööd senna kallale omma tuggewa käewartega; temmal on ka nälg, et ta rammotumaks lähhäb; ta ei jo wet, ja wässib ärra.


text:
Pusep moödab nöriga, ta märgib sedda ärra kridiga, ja lükkab sedda hööwlidega silledaks, ja märgib sedda sirkliga, ja teeb sedda kui mehhe näggo, otsekui illusa innimesse, et se peab koias seisma.


text:
Ta raiub ennesele seedripuud, ja wottab kupressi ja tamme, ja wallitseb ennesele kowwa suggu pu metsa pude seast; ta istutab wahtrapuud ja wihm kaswatab sedda.


text:
Ja se sünnib kül innimessele süteks, ja temma wottab neist, ja paistab ennast, ta küttab ka, ja küpsetab leiba; siiski teeb ta sest jummalat, ja kummardab selle ette , ta teeb sest nikkertud kuio, ja heidab selle ette pölweli mahha.


text:
Ühhe pole sest pölletab ta tullega, teise pole peält sööb ta lihha, küpsetab pradi ja sööb köhho täis, paistab ennast ka ja ütleb: Hea kül, ma ollen ennast paistnud, ma ollen tullokest näinud.


text:
Ja mis sest puust üllejääb, sedda teeb ta jummalaks ommaks nikkertud kuiuks, heidab temma ette pölweli mahha, ja kummardab ja pallub tedda, ja ütleb: Peästa mind, sest sinna olled mo jummal.


text:
Nemmad ei tea egga moista, sest nende silmad on kinniwoitud, et nemmad ei nä, ja nende süddamed, et nemmad ei moista arwata .


text:
Ja temma ei mötle järrele ommas süddames, ja ei tea egga moista, et ta mötleks: Ühhe pole sest puust ollen ma tullega ärrapölletand, ja ollen ka temma sütte peäl leiba küpsetanud, ma küpsetasin lihha, ja söin, ja ma peaksin sedda, mis sest üllejääb, hirmsaks asjaks teggema, ja pu-kandi ette pölweli mahhaheitma.


text:
Ta toidab ennast tuhhaga, temma ärrapettetud südda on tedda körwale kallanud, et ta ei peästa omma hinge, egga mötle: Eks olle walskust mo parramas käes?


text:
Tulleta sedda omma mele, oh Jakob ja Israel! sest sinna olled mo sullane: sind, sind ollen ma ennesele sullaseks walmistand; oh Israel! sinna ei sa minnust mitte ärraunnustud.


text:
Ma kautan so ülleastmissed kui pakso pilwe, ja sinno pattud kui kerge pilwe. Pöra mo pole, sest ma ollen sind lunnastanud.


